Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1654/22
Номер провадження: 2/511/468/22
22 листопада 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Теренчук Ж. В.,
секретаря судового засідання - Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Роздільнянська міська рада Одеської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
Короткий зміст позовної заяви.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , таким що втратив право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 , за вищезазначеною адресою, яка належить йому на праві власності.
Свої вимоги мотивував тим, що на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної районної нотаріальної контори Патраманською Л.М. він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрував її у встановленому законом порядку на своє ім`я.
На даний час в належному йому будинку зареєстрована стороння для його сім`ї людина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2019 році відповідач попросив його зареєструвати його в належній квартирі так як реєстрація місця проживання необхідна йому для працевлаштування, однак з моменту реєстрації жодного дня в квартирі відповідач не проживав,
Місце проживання та знаходження відповідача йому не відомо. Вирішити питання зняття його з реєстрації в позасудовому порядку не можливо. Тому на підставі викладеного просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 з дати його реєстрації.
19.08.2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.(а.с.24)
19.10.2022 року ухвалою суду закінчено підготовче провадження та справу призначено до розгляду.
Позиції сторін, заяви та клопотання.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, надав суду заяву, в якій підтримав завлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. (а.с.30)
Представник третьої особи - Роздільнянської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надали суду заяву, в якій не заперечували проти задоволення позову та розгляду справи без участі представника Роздільнянської міської ради. (а.с.26)
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилалась разом з копіями відповідних документів разом з розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення по зареєстрованому місцю проживання. На адресу суду надійшло поштове повідомлення з відміткою про невручення відповідачу повідомлення, в зв`язку з тим, що відповідач за адресою реєстрації не проживає, що є належним сповіщенням про час та місце розгляду справи.
Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити по справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В зв"язку з неявкою сторін в судове засіданні, суд на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної районної нотаріальної контори Патраманською Л.М. придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 .(а.с.4)
Зазначений договір у встановленому порядку зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом №307182893 від 11.08.2022 року(а.с.5)
Згідно домової книги, адресної довідки , витягу про зареєстрованих в житловому будинку осіб від 08.08.2022 №46-20 в даній квартирі зареєстрований з 13 червня 2019 року - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Довідкою №46-20 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.08.2022 року.(а.с.6)
Відповідно до даних акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 11.08.2022 року, складеного комісією за участю представників Роздільнянської міської ради та сусідів, ОСОБА_2 за вказаною адресою по АДРЕСА_3 , ніколи не проживав . (а.с.12).
З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , наявних в матеріалах справи, судом також встановлено, що дійсно ОСОБА_2 за вказаною адресою по АДРЕСА_3 , ніколи не проживав. (а.с. 21.,24)
З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками.
Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.
Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеної в постанові №6-92цс15 від 27 травня 2015 року, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядженням своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.
Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз`яснено, що відповідно до статті 391ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Суд, дослідивши по справі надані докази, встановивши зміст спірних правовідносин і відповідність заявлених вимог нормам права, прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Позивач по справі ОСОБА_1 дійсно є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до наданих ним правовстановлюючих документів, зареєстрований у вказаній квартирі і використовує її для проживання, несе при цьому витрати на її утримання.
Оскільки позивач є власником квартири, то відповідно має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Також судом встановлено, що сторони по справі не перебувають в договірних відносинах, договору найму жилого приміщення між ними не укладалося, в належній позивачу квартирі відповідач не проживає без поважних причин, витрат на її утримання не несе, квартир у для проживання не використовує. Відповідач не є членом сім`ї позивача.
Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 втратив право на проживання в квартирі АДРЕСА_1 , так як не використовує квартиру для проживання більше 6-ти місяців. Суд вважає, що право на користування квартирою відповідач втратив з липня 2019 року.
Відповідачем по справі в ході її розгляду суду не надано жодних доказів, які б спростували вимоги позивача. Спроб вселитися примусово до квартири через суд відповідач не робив, доказів того, що існують перешкоди або поважні причини для його не проживання в квартирі не доведено.
Дане рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач судовий збір сплатив при подачі позову до суду, між тим вимог щодо стягнення судового збору з відповідача на його користь на заявляв.
На підставі ст.319, 391 Цивільного кодексу України, ст.9,71,72,150 Житлового кодексу України, керуючись ст. 81, 259, 263-265, 268, 281-284, 288, 289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , - з липня 2019 року.
Вказане рішення є підставою для звернення до Роздільнянської міської ради Одеської області для вирішення питання щодо зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя : Ж. В. Теренчук