Справа №305/1222/21
Провадження по справі 2/305/110/22
15.11.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючої судді Марусяк М.О.
секретаря судового засідання Вербещука В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Рахівської міської ради, Орган опіки та піклування Рахівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 а про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги мотивують тим, що з відповідачем ОСОБА_3 , їх дочка ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 07 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом за №137. Від шлюбу у них народилася одна дитина, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 їх дочка померла. З часу смерті дочки, їх онук ОСОБА_5 , проживає разом з ними. Відповідач дитиною не цікавиться, не бере участі у його вихованні та розвитку, натомість, своєю негативною поведінкою здійснює психологічний тиск на дитину. Відповідач отримує кошти на дитину (пенсія по втраті годувальника) і з цих коштів жодних витрат на дитину не несе. Про те, що він не має наміру виховувати сина, свідчить і нотаріально засвідчена заява від 28 липня 2020 року, згідно з якою, ОСОБА_3 , дав свою згоду на утримання свого малолітнього сина, ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття з гр. ОСОБА_7 , яка є їх дочкою та проживає разом з ними. Відповідач веде розгульний спосіб життя, вживає спиртні напої та протягом року неоднаразово притягувався до адміністративної відповідальності. Така поведінка з боку відповідача негативно впливає на психологічний стан їх онука. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. На підставі наведеного, просили позбавити громадянина ОСОБА_3 а батьківських прав, відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_8 від 13.07.2021 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
03.08.2021 відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов. У відзиві відповідач ОСОБА_3 вважає, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. З приводу предмету позову зазначив, що з гр. ОСОБА_4 він проживав у зареєстрованолму шлюбі 13 років. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружина померла від КОВІД-19. На другий день після поховання дружини, прийшли її батьки, позивачі по справі і виселили його з квартири в якій він проживав разом з дружиною та сином. Квартира була подарована дружині - її батьками. Після цього, він переїхав до своїх батьків в с. Водиця, де зараз проживає. Від перенесеного стресу, смерті дружини він став вживати алкогольні напої. Цей процес тривав біля півроку. Зрозумівши неправильність способу свого життя, він припинив вживати алкоголь. Вже більше півроку він цього не робить. Після смерті дружини, син ОСОБА_5 проживав у позивачів, однак спілкувався з ним та їздив до його батьків в с. Водиця. Однак, позивачі стали намовляти сина проти нього та його батьків і всієї його родини. Після цього, син перестав з ним спілкуватися, не хоче бачитися з ним, заблокував свій телефон. Після того, як син перестав з ним спілкуватися, він написав заяву в поліцію та в орган опіки та піклування, щоб вони допомогли бачитися з сином, а також став ходити в школу де навчається син, щоб спілкуватися з ним. Один раз, при директорові школи та психологові він розмовляв з сином, і дав йому одну тисячу гривень. Однак, позивач ОСОБА_2 став вартувати сина біля школи, а його та його батьків до дитини не допускати. Рахівська поліція не відреагувала на його заяву, відповіді не надала. Орган опіки та пілування замість того, щоб встановити йому дні побачення з сином, зробили на засіданні шоу. Донька позивачів стала його ображати та наговорювати сина проти нього. Позивачі йому погрожують, щоб він перестав їздити до ОСОБА_9 та домагатися побачення з сином. Зокрема, заявляють, що спалять машину та наймуть людей, які можуть його побити. З приводу його нотаріально посвідченої заяви від 28.07.2020, в якій він надав згоду на утримання сина громадянкою ОСОБА_7 зазначив, що це відбулося одразу після смерті дружини. Він перебував у стресовому стані та й напевно був п`яний, як наслідок не розумів значення своїх дій. Вказану заяву він відізвав з нотаріальної контори. Всі постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, які містяться в матеріалах справи не стосуються його батьківських обов`язків та не є підставою для позбавлення його батьківських прав. Щодо акту складеного 06.07.2021 депутатом Галамбіца О.О., який міститься в матеріалах справи, вважає, що такий складений зі слів позивачів. Депутат не може знати де він проживає та чи бере участь у вихованні сина. З приводу висновку органу опіки та піклування Рахівської РДА зазначив, що такий ухилився від вирішення його заяви про надання часу та місця для побачення з дитиною, натомість прийняв зустрічну заяву позивачів і без його участі на засіданні комісії надав згоду про доцільність позбавлення його батьківських прав. Мотивуючи свою позицію, орган опіки та піклування зазначив, шо дитина не бажає спілкуватися з батьком, оскільки їх зустрічі негативно впливають на дитину. Вказана обставина не підтверджена жодним доказом. Друга причина, що він нібито конфліктує із позивачами і вони звертаються на його поведінку в Рахівську поліцію. Дійсно він декілька разів приїздив до сина, щоб провідати його, однак позивачі сина до нього не пускали і він вимушений був конфліктувати з ними. Однак, це є піддтвердженням того, що він як батько, не уникає відповідальності перед сином, навпаки, хоче виконати свій батьківський обов`язок, а позивачі йому в цьому перешкоджають, що не дає підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного, просив відмовити у позові про позбавлення його батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 10.08.2021 задоволено клопотання представника позивачів, адвоката Поштак Ю.С. про залучення правонаступника. Залучено до участі в справі Службу у справах дітей Рахівської міської ради, як правонаступника третьої оссоби без самостійних вимог на предмет спору, Органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації. Витребувано від Служби у справах дітей Рахівської міської ради письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно дитини, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 09 год. 00 хв. 15 листопада 2021 року.
Ухвалою суду від 15.11.2021, залучено до участі в розгляді справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Рахівської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Рахівської міської ради. Витребувано від органу опіки та піклування Рахівської міської ради письмовий висновок щодо доцільності (чи недоцільності) позбавлення громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно дитини, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оголошено перерву у підготовчому засіданні на 14 год. 30 хв. 21 грудня 2021 року.
У підготовчому засіданні 13.01.2022 представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Органу опіки та піклування Рахівської міської ради, ОСОБА_10 надала письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно дитини, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 07.06.2022 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті на 08 липня 2022 року.
Підчас розгляду справи, у судовому засіданні, яке відбулося 08 липня 2022 року, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зазначили, що підставою для звернення в суд з позовною заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_5 , стало те, що відповідач не займається вихованням дитини, не сплачує аліменти на тримання дитини, постійно вживає алкогольні напої. Внаслідок неадекватної поведінки відповідача, їх внук ОСОБА_5 не хоче спілкуватися з батьком. Також зазначили, що відповідач ОСОБА_3 бив їх покійну дочку.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися. Представник позивачів, адвокат Поштак Ю.С. 14.11.2022 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із її зайнятістю у кримінальній справі, яка розглядається Тячівським районним судом Закарпатської області.
Відповідач, ОСОБА_3 та його представник, адвокат Кохман М.В. у судове засідання, втретє, не з`явилися. Про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що стверджується довідкою про отримання SMS-повідомлення. Причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
З приводу неявки в судове засідання сторін та їх представників слід зазначити наступне.
У судовому засіданні 08 липня 2022 року сторони подали спільну заяву, в якій просили оголосити перерву з метою укладення мирової угоди.
З моменту оголошення судом перерви пройшло більше чотирьох місяців, однак сторони так і не надали суду заяву про затвердження мирової угоди. При цьому в судові засідання призначені на: 23.09.2022; 11.10.2022 та 15.11.2022 сторони не з`явилися. Представники сторін подавали клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із їх зайнятістю у розгляді справ в інших судах. Такі дії представників сторін суд вважає свідомим затягуванням розгляду справи.
Оскільки сторони та їх представники зловживають процесуальними правами, затягують розгляд справи, що унеможливлює розгляд справи у визначений законодавстовм України процесуальний строк, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі.
Представники третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: служби у справах Рахівської міської ради та органу опіки та піклування Рахівської міської ради в судове засідання не з`явилися. Начальник служби у справах дітей рахівської міської ради, ОСОБА_10 23.09.2022 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника. Позовні вимоги підтримує. Просила взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Рахівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 відносно дитини, сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_11 та громадянка ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 07 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про що зроблено актовий запис за №137.
Від шлюбу у них народилася одна дитина - син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 березня 2008 року.
ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянка ОСОБА_4 померла у віці 45 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.07.2020.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Звертаючись до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, позивачі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як на підставу заявлених вимог, посилаються на те, що після смерті їх дочки ОСОБА_4 відповідач не цікавиться сином, не бере участь у його вихованні та розвитку, натомість своєю негативною поведінкою здійснює психологічний тиск на дитину.
На підтвердження зазначених обставин позивачами суду надано:
- акт обстеження обстеження житлово-побутових умов №566 від 06.07.2021 в якому зазначено, що малолітня дитинна, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом із своїми дідусем ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_1 ;
- акт встановлення факту проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 №567 від 06.07.2021, з якого вбачається, що дитина з моменту смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом з дідусем та бабусею за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини проживає в АДРЕСА_1 , участі у вихованні сина не приймає;
- довідку виконавчого апарату про місце проживання ОСОБА_6 №650 від 07.07.2021;
- нотаріально посвідчену заяву від 28.07.2020, згідно якої ОСОБА_3 надав згоду на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення ним повноліття гр. ОСОБА_7 .
Надаючи оцінку зазначеним вище доказам, суд не вважає їх достатніми для підтвердження позиції позивачів щодо ухилення відповідачем від виконання обов`язків батька відносно своєї дитини.
Зокрема, суд вважає безпідставним посилання позивачів, що відповідач неоднаразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, в тому числі за ч.1 ст.184 КУпАП (за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Так, до матеріалів справи позивачами та їх представником не долучено жодну постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.
Акт встановлення факту проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 №567 від 06.07.2021 суд також не бере до уваги, оскільки такий написаний зі слів позивачів.
Що стосується нотаріально посвідченої заяви від 28.07.2020, згідно якої ОСОБА_3 надав згоду на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення ним повноліття гр. ОСОБА_7 , суд погоджується з позицією відповідача, що така була написана одразу після смерті його дружини. Як наслідок, відповідач через важкий психологічний стан не розумів значення своїх дій.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді цієї категорії справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Разом з тим, саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Позивачами та їх представником не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про вчинення насильства відповідачем по відношенню до свого малолітнього сина, винної поведінки відповідача по ухиленню від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Більше того, під час розгляду справи, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 бажає брати участь у вихованні та утриманні свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак позивачі йому у цьому перешкоджають, не дають бачитися з дитиною та спілкуватися з нею.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на ОСОБА_3 , адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батька у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в його діях.
Суд не бере до уваги, як доказ висновок органу опіки та піклування Рахівської РДА від 05.07.2021 та висновок органу опіки та піклування Рахівської міської ради від 12.01.2022 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_6 , оскільки такі надано без заслуховування позиції батька дитини ОСОБА_3 . Більше того, обставину що батько дитини не приймає участі у процесі розвитку та виховання дитини службою у справах дітей встановлено лише зі слів позивачів.
Натомість, судом встановлено, що неактивна участь батька в житті дитини спричинена сами позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які фактично перешкоджали відповідачеві у побаченні та спілкуванні з сином. Таким чином, батько фактично позбавлений можливості спілкуватися із дитиною, що призводить до того, що формування відношення дитини до батька відбувається лише за впливом бабусі та дідуся, які мають неприязні стосунки із відповідачем.
В ході розгляду справи відповідачем заперечені позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав.
Отже, відсутність батька в житті дитини обумовлена напруженими конфліктними стосунками між дідусем/бабусею та батьком дитини. Особисті конфлікти між родичами не повинні порушувати інтереси дитини, відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.
Узв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати слід залишити за позивачами.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Рахівської міської ради, Орган опіки та піклування Рахівської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачами.
Відомості щодо учасників справи:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_4 , мешканка АДРЕСА_2 .
Відповідач, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_5 , мешканець АДРЕСА_1 .
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк