Справа № 2-1-2467/09
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Романвоовї К.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали справи за заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" , -

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся до суду з даною заявою, у якій просить видати дублікат виконавчого листа № 2-1-2467-09, виданого 30.06.2009 року на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.05.2009 року у цивільній справі №2-1-2467/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» (його правонаступник ПАТ "ДельтаБанк") заборгованість за кредитним договором та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що Центральним районним судом м. Миколаєва 19.05.2009року у справі №2-1-2467/09 ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк»заборгованість за кредитним договором № 28.3/124-ПЕК-02-07 від 28.11.2007 року. На підставі вказаного рішення 30.06.2009 року видано виконавчий лист №2-1-2467/09.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року замінено первісного стягувача у виконавчому листі № 490/7233/20 з ПАТ «Кредитпромбанк»на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

При укладані Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №2295/К між АТ "Дельтабанк" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" виконавчий лист №2-1-2467/09 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавався до ТОВ "ФК"ЄАПБ".

На підставі викладеного представник ТОВ "ФК"ЄАПБ" звернувся до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 17.10.2022 року дану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.05.2009року у справі №2-1-2467/09 стягнуто з з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк»заборгованість за кредитним договором № 28.3/124-ПЕК-02-07 від 28.11.2007 року у загальній сумі 35814,62, судові витрати у сумі 194,08 грн.

На виконання рішення, 30.06.2009 року, Центральним районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №2-1-2467-09.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року замінено первісного стягувача у виконавчому листі №2-1-2467-09 з ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Однак при укладані Договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором №2295/К між АТ "Дельтабанк" та ТОВ "ФК"ЄАПБ" виконавчий лист №2-1-2467/09 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 не передавався до ТОВ "ФК"ЄАПБ".

Як зазначає заявник, згідно відповіді Інгульського відділу ДВС у м.Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відомо, що у відділі на виконанні перебуваввіиконавчий лист №2-1-2467-09 виданий Центральним районним судом м. Миколаєва від 19.05.2009 року у справі №2-1-2467/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» (його правонаступник ПАТ "ДельтаБанк") заборгованість за кредитним договором та був повернутий стягувачу 26.06.2013 року на підставі п.7 Закону України "Про виконавче провадження".

Повторно даний виконавчий лист на виконання не надходив.

Також підведжується інформацією Єдиного державногореєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Відповідно до п. 17.4 розділу XIII ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно діючого законодавства, дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта.

Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Враховуючи те, що виконавчий лист на даний час на виконанні не перебуває, оскільки був втрачений, суд вважає за можливе видати дублікат виконавчого листа.

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Обґрунтовуючи доводи заяви, суд вважає важливими доводи заявника про те, що на підставі Постанови № 664 Національного банку України від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», яка передбачає припинення основної діяльності банку, зміну всього керівництва, закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, що вплинуло на факт втрати оригіналу виконавчого листа та пропущення процесуальних строків.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи доведеність заявником факту втрати виконавчого документа та поважність причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання не з вини стягувача, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»про видачу дублікату виконавчого листа та можливість поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129 Конституції України,ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ст.12, 18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 18, 81, 263, 431, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень доЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №2-22467/09 та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання- задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа від 30.06.2009 року, виданого на виконання заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.05.2009 року у справі №2-1-2467/09 за позовом ПАТ "Кредитпромбанк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі №2-1-2467/09 за позовом ПАТ "Кредитпромбанк"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали складений 28 листопада 2022 року.

Суддя Н.П. Черенкова