П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 754/8584/18

Номер провадження 22-ц/824/7164/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року, ухвалене під головуванням судді Грегуль О.В., у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «КРКА Україна», про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «КРКА Україна», про стягнення страхового відшкодування у сумі 10 081 грн. 09 коп., оплати послуг аварійного комісара у сумі 550 грн. та судового збору у сумі 1 762 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23 жовтня 2016 року близько 19 год. 00 хв. по вулиці Мілютенка у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода винним у якій, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року, визнано водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Land Rover, д.н.з. НОМЕР_1 .

На момент вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ТОВ «КРКА Україна», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «УСГ», згідно полісу № АІ/9249601.

03 січня 2017 року потерпілий у дорожньо-транспортній пригоді повідомив про страховий випадок, а 04 квітня 2017 року звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування.

Згідно звіту № 082/М/2017 від 31 січня 2017 року, розмір завданих збитків становить 10 081 грн. 09 коп.

Позивач зазначає, що у зв`язку із настанням вищевказаної події, 11 квітня 2017 року ним було перераховано потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 10 081 грн. 09 коп. Таким чином, останній має право на стягнення вищевказаних коштів з винуватця ДТП.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року (т. ІІ а.с. 226-229) позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 10 081 грн. 09 коп. - страхового відшкодування, 7 722 грн. 45 коп. - оплати вартості висновку експерта та 1762 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 18 березня 2022 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року скасувати, а провадження у справі, закрити, або залишити позовну заяву без розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що долучений позивачем до позовної заяви Звіт № 082/М/2017 від 31 січня 2017 року, складений оцінювачем Левченко О.В. , є недостовірним, неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки містить завідомо неправдиві відомості та інформацію, що фактично не могла бути відомою станом на день його складення - 31 січня 2017 року.

Скаржник зазначає, що у судовому засіданні оцінювач Левченко О.В. пояснив, що він не являвся аварійним комісаром, а вищевказаний звіт був ним складений не 31 січня 2017 року, а 17 лютого 2017 року або після зазначеної дати та за цінами, які діяли станом на день його складення. Крім того, Левченко О.В. має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, яке не дає йому право здійснювати роботу аварійного комісара для визначення причини настання страхового випадку та розміру завданих збитків. У самому ж звіті та його невід`ємних додатках зазначені інші ідентифікаційні дані об`єкта дослідження, ніж ті, що вказані у долученій до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Скаржник зазначає, що розгляд даної справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Таким чином, суд першої інстанції мав би розглянути дану справу за наявними в ній доказами, без збирання доказів з власної ініціативи. Разом з тим, в межах розгляду даної справи судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, висновок за результатами проведення якої, не створює правових наслідків, оскільки її проведено за висновком оцінювача ОСОБА_2 , який є неналежним, недопустимим доказом у справі. Також, розгляд даної справи було проведено з порушенням строків її розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 10 081 грн. 09 коп. суд першої інстанції виходив з наявного в матеріалах справи висновку експерта № 38603/21-54 від 20 січня 2022 року складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, врахувавши, що страхове відшкодування не перевищує вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу для автомобіля Skoda.д.н.з. НОМЕР_2 .

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на оплату послуг аварійного комісара, суд першої інстанції виходив з того, що складений ним звіт не покладено в основу судового рішення.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2016 року о 19 год. 00 хв. по вулиці Мілютенка у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Land Rover д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , винним у вчиненні якої, визнано ОСОБА_1 (т. І а.с. 12).

Станом на 23 жовтня 2016 року цивільно-правова відповідальність ТОВ «КРКА Україна», як власника транспортного засобу Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «СК «УСГ», згідно полісу 3 АІ/9249601 (т. І а.с. 13).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Land Rover д.н.з. НОМЕР_1 , станом на дату вчинення ДТП, застрахована не була.

ТОВ «КРКА Україна» звернулося до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 23 жовтня 2016 року за участю автомобілів Land Rover д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ТОВ «КРКА Україна», яке було отримано МТСБУ 03 січня 2017 року (т. І а.с. 07).

Згідно звіту № 082/М/2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного оцінювачем Левченко О.В. , дата складення звіту - 31 січня 2017 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ SKODA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП становить 10 081грн. без урахування ПДВ, та 11 743 грн. 91 коп. з ПДВ (т. І а.с. 14-18).

ТОВ «КРКА Україна» звернулося до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 жовтня 2016 року за участю автомобілів Land Rover д.н.з. НОМЕР_1 та Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , яка була отримана МТСБУ 04 квітня 2017 року (т. І а.с. 08).

10 квітня 2017 року МТСБУ сплатило на рахунок ТОВ «КРКА Україна» у відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди кошти у сумі 10 081 грн. 09 коп. (т. І а.с. 25).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 754/858418 від 20 січня 2022 року № 38603/21-54, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу для автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки - 31 серпня 2017 року, складає 12 612 грн. 59 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату проведення дослідження - 20 січня 2022 року складає 18 376 грн. 49 коп. (т. ІІ а.с. 190-206).

Так, відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої та другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, яки не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23 жовтня 2016 року о 19 год. 00 хв. по вулиці Мілютенка у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Land Rover д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Skoda д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ТОВ «КРКА Україна», винним у вчиненні якої, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 21 листопада 2016 року, визнано ОСОБА_1 .

Станом на дату вчинення вищевказаної ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована не була, що останнім не заперечується.

У зв`язку з наведеним, ТОВ «КРКА Україна» звернулося до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 23 жовтня 2016 року.

11 квітня 2017 року МТСБУ перерахувало на користь ТОВ «КРКА Україна» регламентну виплату (страхове відшкодування) у розмірі 10 081 грн. 09 коп., згідно звіту № 082/М/2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ Skoda р. н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 31 січня 2017 року.

Факт сплати позивачем страхового відшкодування у сумі 10 081 грн. 09 коп., сторонами не заперечується.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на те, що звіт № 082/М/2017 від 31 січня 2017 року є неналежним доказом у справі та не може підтверджувати вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 .

З метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , за клопотанням позивача, судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 754/858418 від 20 січня 2022 року № 38603/21-54, який відповідачем не спростовано, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу для автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату оцінки - 31 серпня 2017 року, складає 12 612 грн. 59 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату проведення дослідження - 20 січня 2022 року складає 18 376 грн. 49 коп.

Отже, позивачем було здійснено регламенту виплату у сумі, що не перевищує вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу для автомобіля Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_2 , та вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, встановлений висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 754/858418 від 20 січня 2022 року № 38603/21-54.

Таким чином, МТСБУ має право зворотної вимоги до винуватця ДТП, у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування у сумі 10 081 грн. 09 коп.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача витрат на оплату послуг аварійного комісара, оскільки задовольняючи позовні вимоги про стягнення стразового відшкодування, суд виходив не зі звіту № 082/М/2017 від 31 січня 2017 року складеного аварійним комісаром, а із висновку експерта від 20 січня 2022 року № 38603/21-54. Разом з тим, оскільки за проведення судової автотоварознавчої експертизи, за результат атами якої складено висновок від 20 січня 2022 року № 38603/21-54 позивач сплатив кошти у сумі 7 722 грн. 45 коп., то враховуючи наявність підстав для стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції правомірно поклав вказані витрати на відповідача.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що звіт № 082/М/2017 від 31 січня 2017 року, складений оцінювачем Левченко О.В. , є недостовірним, неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки суд першої інстанції в основу оскаржуваного рішення поклав не вищевказаний звіт, а висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у цивільній справі № 754/858418 від 20 січня 2022 року № 38603/21-54, який відповідачем не спростовано.

Щодо посилання скаржника на те, що розгляд даної справи було проведено з порушенням строків її розгляду, слід зазначити наступне.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року відкрито провадження по даній справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 05 грудня 2018 року.

Згідно протоколу судового засідання від 05 грудня 2018 року, клопотання позивача про виклик свідка було задоволено у зв`язку з чим, розгляд справи відкладено на 30 травня 2019 року.

Згідно протоколу судового засідання від 30 травня 2019 року, судове засідання було відкладено на 22 жовтня 2019 року у зв`язку з неявкою позивача.

Згідно протоколу судового засідання від 22 жовтня 2019 року, по справі оголошено перерву на 25 лютого 2020 року для виклику свідка.

Згідно протоколу судового засідання від 25 лютого 2020 року, по справі оголошено перерву до 04 березня 2020 року для надання позивачу можливості уточнити позовні вимоги.

Згідно протоколу судового засідання від 04 березня 2020 року по справі оголошено перерву до 24 квітня 2020 року за клопотанням третьої особи.

Згідно протоколу судового засідання від 24 квітня 2020 року, по справі оголошено перерву на 29 травня 2020 року для виклику позивача.

Згідно протоколу судового засідання від 29 травня 2020 року та ухвали суду, по справі призначено судову авто товарознавчу експертизу на час проведення якої, провадження у даній справі, зупинено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, у червні 2020 року відповідач звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційної скаргою, у задоволенні якої, постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, судом було відмовлено, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року про призначення експертизи, залишено без змін.

12 лютого 2021 року дана справа була направлена до експертної установи для виконання вимог ухвали ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року про призначення експертизи, яка була отримана експертною установою 01 березня 2021 року.

У зв`язку з необхідністю додаткових матеріалів для проведення експертизи, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 22 червня 2021 року.

Згідно протоколу судового засідання від 22 червня 2021 року розгляд справи було відкладено на 19 липня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін та клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно протоколу судового засідання від 19 липня 2021 року розгляд справи було відкладено на 03 серпня 2021 року з метою ознайомлення з письмовими доказами по справі.

Згідно протоколу судового засідання від 29 травня 2020 року та ухвали суду, по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу на час проведення якої, провадження у даній справі, зупинено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду про призначення експертизи, у серпні 2021 року відповідач звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційної скаргою, у задоволенні якої, постановою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року було відмовлено, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року про призначення експертизи, залишено без змін.

Пізніше, справа була направлена до експертної установи для виконання вимог ухвали ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 серпня 2021 року про призначення експертизи, яка була отримана експертною установою 01 лютого 2021 року та на виконання якої, 20 січня 2022 року складено висновок експерта.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2022 року поновлено провадження у даній справі та призначено справу до розгляду на 21 лютого 2022 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 21 лютого 2022 року, Деснянським районним судом міста Києва було ухвалено оскаржуване рішення суду.

З вищевказаного вбачається, що тривалий розгляд даної справи судом першої інстанції був зумовлений, зокрема, й діями скаржника, який оскаржував ухвали суду першої інстанції про призначення по справі експертиз, що у сукупності з діями інших учасників процесу, призвело до порушення судом першої інстанції розумних строків розгляду справи, та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Посилання скаржника на те, що висновок № 38603/21-54 від 20 січня 2022 року, складений експертом Копил С. за результатами проведення автотоварознавчої експертизи, не створює правових наслідків, так як її проведено за висновком оцінювача ОСОБА_2 , є безпідставним, оскільки, як вбачається з вказаного висновку, експертизу було проведено за наявними в матеріалах справи доказами, при цьому, висновки оцінювача ОСОБА_2 викладені у звіті № 082/М/2017, експертом Копил С. до уваги не бралися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура