КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
08 листопада 2022 року місто Київ.
Справа № 359/7638/13-ц
Апеляційне провадження № 22-з/824/810/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Желепи О.В.
суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.
за участю секретаря судового засідання: Вєтчінової О.О.
розглянув заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування, -
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано недійсним в 1/2 частині свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 серпня 2010 року на ім`я ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 в інтересах особи, яка не брала участь у справі - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах особи, яка не брала участь у справі - ОСОБА_2 задоволено частково.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, - закрити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування на Ѕ частку житлового будинку, - скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

10 жовтня2022 року ОСОБА_1 направила на адресу Київського апеляційного суду заяву про стягнення витрат на правову допомогу, яка надійшла до суду 18 жовтня2022 року, в якій просила стягнути з позивача ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 вартість витрат на правничу допомогу в Київському апеляційному суді в розмірі 20 000 грн.

В заяві посилалась на те що, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Кєєр О.С. зазначила, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи буде становити 20 000, 00 грн, що підтверджується Договором №12/05/22 про надання правової допомоги від 12 травня 2022 року, Договором доручення від 13 травня 2022 року, додатковою угодою №1 від 27.06.2022 року та актом приймання-передачі №1 наданих послуг від 05.10.2022 року.

В судовому засіданні 08 листопада 2022 року представник ОСОБА_2 -адвокат Кєєр О.С. доводи заяви підтримала.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Власенко С.П. в судове засідання не з`явився про розгляд заяви був повідомлений телефонограмою та на електронну пошту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення представника ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі поданій представником особи, яка не брала участі в справі, 06.07.2022 року вказано, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції становить 20 000 грн, докази про що будуть надані після ухвалення судом рішення

Таким чином, представник особи, яка не брала участі в справі, виконав вимоги закону,визначені частиною восьмою статті 141 ЦПК України: повідомив до закінчення судових дебатів у справі про витрати, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та подав відповідну заяву протягом встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-6 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Ухвалюючи по справі судове рішення про часткове задоволення апеляційної скарги, суд не вирішував питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, понесених ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення представником відповідача на підтвердження витрат на правничу допомогу надано Договір №12/05/22 про надання правової допомоги від 12 травня 2022 року, Договір доручення від 13 травня 2022 року, додаткову угоду №1 від 27.06.2022 року та акт приймання-передачі №1 наданих послуг від 05.10.2022 року, відповідно до яких на виконання п.1.1. цієї Додаткової угоди та 4.1. Договору №12/05/22 про надання правової допомоги від 12 травня 2022 року, сторони погодили, що вартість професійної правничої допомоги (ціна послуги) за представництво в суді апеляційної інстанції становить адвокатський гонорар у сумі 20 000, 00 грн.

Крім того, представником відповідача надана копія Ордеру серії АІ № 1072918 на надання правової допомоги ОСОБА_2 у Київському апеляційному суді.

У Рішенні по справі «Белоусов проти України» (Заява №4494/07) ССГІЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені.:

«115. Суд зазначає, що хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він мас сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Як видно з матеріалів справи, пан Вущенко представляв заявника протягом провадження у Суді, отже, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважав витрати «фактично понесеними».

Такий же висновок ЄСПЛ викладений у рішенні по справі «Савін проти України» (Заяви №34725/08):

«96. Суд зазначає, що, хоча заявник ще не оплатив адвокатські послуги, він зобов'язаний оплатити їх відповідно до договірних зобов'язань. Як вбачається з матеріалів справи, пан Крістенко представляв заявника протягом усього провадження у Суді, а тому мас право вимагати оплати його послуг за договором. Відповідно Суд вважає ці витрати «фактичними».

У постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15 вказано «чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.»

Як зазначає Верховний суд в постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18:

«адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом яри наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена па вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;».

Судом встановлено, що позивачем та його представником, який був обізнаний про перебування в провадженні апеляційного суду заяви про ухвалення додаткової постанови щодо витрат на правову допомогу, не подано будь-яких заперечень та обґрунтувань щодо не співмірності витрат заявлених до відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі частковогозадоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вже зазначалось вище, судом апеляційної інстанції частково задоволено апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, та скасував рішення лише в частині вирішення однієї позовної вимоги з двох заявлених, колегія суддів вважає, що на користь особи , що подала апеляційну скаргу з позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в розмірі 10 000,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню та з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133, 141, 268, 270 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді 10 000 (десять тисяч) грн. 00к.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик