Справа № 168/592/22
Провадження № 2/168/239/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Таксюк О.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін у справі ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав два заповіти, одним з яких все належне йому майно заповів позивачу, а другим - квартиру АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_2 . Дружина померлого ОСОБА_4 , відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка, а відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом подання нотаріусу у встановлений законом строк відповідної заяви та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за заповітом, звернулася у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок, що є об`єктом спадкування не зареєстрований у встановленому законом порядку, відсутній належно оформлений документ, що підтверджує право власності на вище зазначене нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав заяву в якій вказує, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та ухвалення рішення суду за його відсутності.

Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст.1268 ЦК України).

Ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 12). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, входить житловий будинок, збудований у 1957 р., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , у якому він постійно проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 14, 16).

Позивач ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про укладення шлюбу (а.с. 10-11).

ОСОБА_3 до дня смерті проживав разом із своєю дружиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заповіт від ОСОБА_3 посвідчувся Галиновільською сільською радою 19.09.2002 р. Заповіт був складений на все майно, що належало спадкодавцю на день смерті. Спадкоємцем за цим заповітом є його дочка ОСОБА_1 .

Останній заповіт посвідчувався виконавчим комітетом Галиновільської сільської ради 07.06.2005 р. Заповіт був складений на квартиру АДРЕСА_2 . Спадкоємцем за цим заповітом є його син ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса від 25.11.2022 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний ОСОБА_3 житловий будинок в АДРЕСА_1 , оскільки не подано документи, шо посвідчують право власності належності нерухомого майна за спадкодавцем (а.с. 35).

Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 340/2013 до майна померлого ОСОБА_3 (а.с. 49-63), з яких також вбачається, що за життя ОСОБА_3 19.09.2002 р. склав заповіт, відповідно до якого все майно заповів ОСОБА_1 (а.с.58). Пізніше, 07.06.2005 р. ОСОБА_3 склав на випадок своєї смерті ще один заповіт, яким належну йому квартиру, яка розташована в АДРЕСА_3 заповів своєму синові ОСОБА_2 (а.с. 59). Відповідно до положень ч.2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 заповітом від 07.06.2005 р. лише частково змінив заповіт від 19.09.2002 р. (в частині квартири), тому в іншій частині заповіт від 19.09.2002 р. є чинним. 02.08.2013 р. позивач та відповідач подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 (а.с. 50-51). Дружина спадкодавця ОСОБА_4 за життя відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка (а.с.52). Відповідач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру відповідно до положень заповіту від 07.06.2005 р. (а.с. 62).

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1216, 1217, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 29.11.2022 р.

Суддя О. Й. Хаврона