ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/4969/19 Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С. М.
Провадження № 22-ц/818/3576/22 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: споживчого кредиту
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Валки.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець І.В.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 липня 2022 року по цивільній справі № 636/4969/19 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач АТ «Універсал Банк» 21.11.2019 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.11.2017 у розмірі 119294,28 грн. станом на 01.10.2019, яка складається із наступних сум: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 52312,27 грн.; заборгованості за пенею та комісією 66982, 01 грн., а також просив відшкодувати понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в межах проекту, за яким банк відкриває клієнтам поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, та після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт між сторонами був укладений відповідний договір. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорту та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Так, 04.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.11.2017. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 04.11.2017 ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. В частині 11 Анкети-заяви ОСОБА_1 просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Підпунктом 5.11 п. 5 Розділу ІІ Умов передбачено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначену в Мобільному додатку. Підпунктом 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов визначено, що у разі порушення терміну сплати Щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідач можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до умов договору (не сплатив щомісячна мінімальні платежі). Станом на 02.05.2018 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п.5,16 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 02.05.2018 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідач на контакт не виходив, не вчинив жодної дії на погашення заборгованості, в зв`язку з чим та відповідно до п.5.18, 5.19 кредит 29.08.2018 став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами. Станом на 01.10.2019 заборгованість відповідача перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за договором становить 153432,93 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 52312,27 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 101120,66 грн.

Позивач зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитор на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 119294,28 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 52312,27 грн.; заборгованості за пенею та комісією 66982, 01 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у письмовому відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та зазначив, що заборгованість, яку просить стягнути позивач, утворилась внаслідок шахрайських дій по картці відповідача № НОМЕР_2 - 20.12.2017, та в Оболонському районному суді м. Києва він з цього почав судовий процес у справі № 756/14468/19.

На обґрунтування також вказав, що 20.12.2017 о 11:00 він звернувся до банку із відповідною заявою щодо можливих шахрайських дій з його карткою з боку третіх осіб, та 20.12.2017 о 13:00 після звернення до відділення банку для розблокування картки, дізнався, що шахрайські дії були здійснені: 20.12.2017 з 11:06 до 11:17 з рахунку відповідача поза його волею були списані кошти (а.с.51-57 т.1).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 липня 2022 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04.11.2017 станом на 01.10.2019, яка складається з тіла кредиту у розмірі 52312 (п`ятдесят дві тисячі триста дванадцять) грн. 27 коп..

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 842 (вісімсот сорок дві) грн. 36 коп.

Суд за недоведеністю відкинув заперечення відповідача проти позову з посиланням на відповідне рішення Оболонського районного суду м. Києва, яке було ухвалене у згаданій справі № 756/14468/19 та набрало чинності.

В апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Лисенко Андрій Олександрович посилається на порушення судом норм процесуального та матеріального права просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не повністю дослідив надані до суду докази та не витребував інші докази, які на його думку є важливими для розгляду справи, а також ухвалив рішення без учасників справи. Вважає, що суд припустився надмірного правого формалізму та безпідставно відмовив відповідачу у витребуванні доказів, які відповідач не зміг самостійно отримати, для доведення своїх заперечень проти позову, які ґрунтуються на факті шахрайських дій з його банківською карткою, за що він не відповідає.

Вказав, що за рахунок нових доказів він намагався довести факт шахрайства, в чому за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 у згаданій справі № 756/14468/19, яке суд у даній справі взяв до уваги, йому було відмовлено за недоведеністю. При цьому суд при вирішенні клопотання про відмову у витребування доказів помилково та без обґрунтування не застосував правові позиції, які були висловлені у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, від 14 лютого т2018 року у справі № 127/23496/15-ц від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц.

Звернув увагу на те, що суд розглянув справу за відсутності відповідача з посиланням на те, що він був належним чином повідомлений про розгляд справи та просив її розглянути без участі відповідача та його представника. Однак, у своєму клопотанні представник відповідача просив розгляду за їх відсутності виключно лише клопотання про витребування доказів, а при вирішенні інших процесуальних питань - відкласти судове засідання на іншу дату, про яку належним чином повідомити.

Також вказав, що суд не дослідив наявність правових підстав щодо стягнення заборгованості саме з відповідача у відповідному розмірі, оскільки з банківського рахунку відповідача було шахрайським способом 20.12.2017 витрачені його кошти, за що відповідальність повинна покладатися саме на позивача, а не відповідача. Зазначив, що згідно наданих відповідачем СМС повідомлень списання грошових коштів з його рахунку у банку на користь невідомій відповідачу особі ОСОБА_2 відбулося після того, як позивач повідомив відповідача про те, що його банківська карта була заблокована, що відбулося за відповідною заявою відповідача. Зазначив, що відповідачу невідомі сайти в мережі Інтернет, на користь яких відбулися несанкціоновані ним списання грошових коштів, вони відбулися з невідомого відповідачу ІР-адреси та взагалі з іншої країни. Також відповідач повідомив банку, що будь-яких платіжних доручень не складав та не скеровував їх банку, доступ до свого мобільного додатку не надавав. Саме для підтвердження вказаних обставин відповідач просив суд витребувати відповідні докази. За фактом виявлення шахрайських дій відповідач звернувся до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві із заявою про скоєння кримінального злочину за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України. За даною заявою було відкрито кримінальне провадження № 0001036 від 07.02.2018, яке наразі перебуває на стадії досудового розслідування, винних осіб не встановлено.

Апелянт послався на норми п.п. 32.3.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», яка передбачає, що у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку, на п.п. 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання» та п. 8 ст. VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затв. Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705, яка передбачає, що Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Вважає, що у даному випадку було несанкціоноване списання грошових коштів з рахунків у зв`язку з недоведеністю того факту, саме відповідач користувався спірними кредитними коштами, та що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інстанції, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, тому у даній справі суд має застосовувати відповідні правові висновки, які були висловлені у постанові ВС України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц.

Вказав, що існує не допрацювання системи відновлення контролю над банківським рахунком в результаті шахрайських дій дає можливість при дистанційному доступу до мобільного пристрою повноцінно використовувати банківський рахунок без обмежень, в тому числі й відновлювати заблоковану банківську картку.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову без повідомленням учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами був укладений вказаний позові договір кредиту, при цьому позивач не довів належним чином які умови щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами передбачає цей договір, тому відповідач має повернути заборгованість у частині отриманого тіла кредиту. При цьому з посиланням на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 у справі № 756/14468/19, яке набрало законної сили 12.06.2020, суд першої інстанції за недоведеністю відхилив заперечення відповідача проти позову, які ґрунтувалися на тому, що значна частина кредитних коштів була списана з його кредитного рахунку внаслідок шахрайських дій з боку невстановлених осіб, про що він вчасно повідомив банк. При цьому суд також відмовив у задоволенні клопотання відповідача про додаткове витребування доказів на підтвердження згаданих заперечень з посиланням на невиправдане порушення ним процесуальних строків, передбачених ст. 83 ЦПК України для розкриття доказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом і безспірно підтверджується письмовими доказами 04.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 04.11.2017. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 04.11.2017 ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. В частині 11 Анкети-заяви ОСОБА_1 просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (а.с.4 т.1)..

На підставі укладеного договору відповідач став власником рахунку, та отримав платіжну карту № НОМЕР_2 строком дії по вересень 2024 (а.с.205 т.1).

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 40000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с.207 т.1).

Відповідач зазначає, що з його рахунку шахрайським шляхом 20.12.2012 списані грошові кошти на загальну суму 39566,44 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 у справі № 756/14468/19, яке набрало законної сили 12.06.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунку, відмовлено. Вказаним рішенням щодо списання грошових коштів з картки відповідача № НОМЕР_2 встановлено, що саме клієнт банку ОСОБА_1 несе відповідальність за всі проведені операції з використанням передбачених договором засобів його ідентифікації та аутентифікації, в тому числі за несанкціоновані операції з його карткою. Боржником не доведено, що його права як сторони кредитного договору були порушені АТ «Універсал Банк».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 83 ЦПК України:

1. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

2. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

3. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

4. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

5. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

6. У випадку прийняття судом відмови сторони від визнання обставин суд може встановити строк для подання доказів щодо таких обставин.

7. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

8. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/14468/19 ОСОБА_1 у жовтні 2019 року, тобто до звернення АТ «Універсал банк» до нього у листопаді 2019 року з позовом по справі, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції, звернувся до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про захист прав споживачів, зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках, у якому просив зобов`язати відповідача припинити нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій за платіжною карткою № НОМЕР_2 , а нараховані скасувати, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) у період з 20.12.2017 року включно. Також просив зобов`язати АТ «Універсал Банк» відновити залишок коштів на картковому рахунку за платіжною карткою № НОМЕР_2 , станом на 00:00 годин 20.12.2017 року до проведення сумнівних операцій з нею (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87390727).

При цьому рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі № 756/14468/19 було також встановлені наступні обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України мають преюдиціальне значення по цій справі.

04 листопада 2017 року позивачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Договору про надання банківських послуг відповідачем (а.с.47).

Пунктом 2 Анкети-заяви від 04.11.2017 позивач погодив своїм підписом, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладенням якого позивач підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.

Пунктом 3 вказаної Анкети-заяви позивач підтвердив, що підписанням власноруч цього Договору він підтверджує, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Станом на дату укладення Договору про надання банківських послуг діяли Умови та Правила надання банківських послуг у редакції Розпорядження № 19/1р від 25.09.2017 року (а.с.49-156).

Відповідно до Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Monobank) (Договір), Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг «Monobank» (Анкета-заява) - це письмове звернення клієнта до Банку з проханням відкрити йому банківський рахунок та/або надання йому інших банківських послуг на умовах, визначених Договором. Підписана клієнтом Анкета-заява є підтвердженням укладення Договору.

Пунктом 2.11. Умов та правил передбачено, що клієнт, уклавши Договір шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що до укладення ним Договору був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо, як це вимагає законодавство про споживче кредитування.

Відкриття рахунку (переведення зі стану «Зарезервований» у стан «Відкритий»), який розміщено у Анкеті-заяві, здійснюється після: підписання Клієнтом Анкети-заяви; активації Платіжної картки шляхом її сканування через мобільний додаток Monobank.

Згідно з пп. 3.4., 3.5. розділу ІІІ Випуск Платіжної картки Параграфу II. Загальні умови випуску та обслуговування Платіжних карток - платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону.

Вказані обставини свідчать, що у справі № 756/14468/19 Оболонський районний суд м. Києва розглянув спір стосовно того ж самого договору кредиту, який є підставою позову, що був розглянутий судом у оскарженому рішенні у цій справі № 636/4969/19.

Оболонським районним судом м. Києва у справі № 756/14468/19 були встановлені обставини, які також мають преюдиціальне значення по цій справі.

З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Тобто судом достовірно встановлено, що при укладенні Договору про надання банківських послуг сторони дійшли згоди про можливість здійснення операцій за картковим рахунком Позивача з використанням ПІН-коду.

Також сторонами по справі було зазначено, що активація картки була здійснена на мобільному телефоні LG-D724, з номером телефону НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 4.3.1 Умов і правил, Банк має право для різних цілей (повідомлення про зміну тарифів, активація додаткових послуг, актуалізація контактних даних, зміна умов Договору, інформування про розмір заборгованості по кредиту, що проводяться банком акціях, проведення опитування про якість обслуговування, дистанційне обслуговування, оформлення платіжних документів і т. д., в тому числі отримання згоди клієнта на вищевказані дії) встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які зазначені канали зв`язку (повідомлення в мобільному додатку, повідомлення в месенджерах, дзвінки і так далі). Банк має право встановлювати контакт з клієнтом на постійній основі.

Механізм отримання згоди від клієнта за допомогою авторизації за допомогою мобільного телефону і ОТР-пароля наступний: 1. Банк генерує ОТР-пароль і відправляє його клієнту з зазначенням інформації, яка буде підтверджуватися останнім. 2. У разі згоди клієнт передає отриманий ОТР-пароль Банку шляхом введення у відповідному рядку використовуваного сервісу. 3. У разі якщо номер мобільного телефону зареєстрований і збігається з номером телефону клієнта, вважається, що клієнт прийняв запропоновані умови. Сторони визнають співпадіння ОТР-паролю електронним підписом клієнта. 4. При здійсненні платіжних операцій в системах дистанційного обслуговування - виконання в програмних комплексах маніпуляцій, спрямованих на успішне завершення платежу, прирівнюється до електронного підпису клієнта.

Згідно інформації з технічно-програмного забезпечення Банку 20.12.2017 мали місце наступні обставини за картковим рахунком позивача:

10:58:16 - відправлено ОТР-пароль на довірений пристрій LG-D724 для зміни довіреного пристрою за запитом клієнта, фінансовий номер телефону НОМЕР_3 ;

11:00:14 - введено ОТР-пароль для зміни довіреного пристрою та ПІН-код для входу у мобільний додаток.

З моменту введення вірного OTP-паролю та ПІН-коду подальші повідомлення для підтвердження ідентифікації клієнта для здійснення платіжних операцій надсилалися на новий довірений пристрій - iPhone7.

11:05:46 відправлено пуш-повідомлення на підтвердження операції на суму 14 403,0030 Російських рублів;

11:06:00 ПІН-код з пуш-повідомлення введено коректно, операція успішна;

11:07:01 відправлено пуш-повідомлення на підтвердження операції на суму 14 403,0030 Російських рублів;

11:07:08 ПІН-код з пуш-повідомлення введено коректно, операція успішна;

11:08 - статус картки змінено на «ЗАБЛОКОВАНА» за зверненням клієнта;

11:10 - статус картки змінено на «ВІДКРИТА» з мобільного додатку на новому Довіреному пристрої;

11:17 - здійснено успішний переказ на карту клієнта «Monobank» ОСОБА_2 з нового довіреного пристрою на суму 25 480,00 гривень.

Відповідно п. 8 ст. VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затв. Постановою Правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Виходячи з встановлених Оболонським районним судом м. Києва обставин, які відповідно до норми ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню під час розгляду цієї справи, оскільки саме відповідач відповідальний за збереження ПІН-коду та контроль над довіреним пристроєм, з якого ПІН-код був введений, зокрема після узгодженої заміни довіреного пристрою на інший, з урахуванням неспростованого факту скасування тимчасового блокування карти за зверненнями самого клієнта, - у банку не було підстав для того, щоб відповідно до п. 8 ст. VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» та за відсутності помилки у спірному перерахуванні вищевказаної суми негайно відновити залишків коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї спірної операції.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що суд безпідставно з надмірним формалізмом відмовив у витребуванні доказів під час розгляду даної справи по суті, оскільки таке судове рішення відповідає легітимній меті, з якою у ст. 83 ЦПК України встановлений порядок розкриття доказів. Відповідач мав процесуальну можливість доказування своїх заперечень проти цього позову, які збігаються з доводами позову, який був розглянутий Оболонським районним судом м. Києва рішенням від 29.01.2020 у справі № 756/14468/19. Провадження у цій справі, яка наразі переглядається судом апеляційної інстанції, до набрання законної сили згаданого рішення суду у справі № 12.06.2020 756/14468/19 - було припинено, внаслідок чого відповідач мав процесуальну можливість в іншій справі довести обґрунтованість своїх аргументів, які є тотожними з тими, які він навів у даній справі проти розглянутого судом позову банку. Витребування нових доказів у даній справі при таких обставинах порушує принцип правової визначеності, а тому наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними, що не позбавляє відповідача права на новий позов, який ґрунтується на інших фактичних обставинах, чи на перегляд оскарженого рішення суду за нововиявленими обставинами.

Тому колегія суддів виснує, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні клопотання про витребування доказів діяв відповідно до принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України.

Всупереч процесуального обов`язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідач не довів факт втрати контролю над своїм кредитним рахунком та не спростував презумпцію свого авторства у банківських операціях, які зазначені у витягу з його банківського рахунку, або факт шахрайства, який би виключав його вину у заборгованості за договором кредиту, яка була стягнута за рішенням суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України виключно вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому колегія суддів погоджується з мотивами суду першої інстанції про відхилення з посиланням на безпідставність, що відповідає вказаній нормі ч. 6 ст. 82 ЦПК України, аргументів відповідача щодо триваючого досудового розслідування за його заявою про факт шахрайства з його банківською карткою.

Колегія суддів відхиляє доводи скарги про необхідність застосування касаційної практики, яка у даному випадку не є релевантною за обставинами справи.

Щодо посилання у скарзі на те, що суд розглянув справу за відсутності відповідача, який він був належним чином повідомлений про розгляд справи та просив її розглянути без участі відповідача та його представника виключно лише в частині клопотання про витребування доказів, а при вирішенні інших процесуальних питань - просив відкласти судове засідання на іншу дату, про яку належним чином повідомити.

Дійсно, представник відповідача подав до суду таку заяву 19 липня 2022 року (а.с. 78-79).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України:

1. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

2. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд керував розглядом справи відповідно до вказаної норми ч. 5 ст. 12 ЦПК України. Стороні відповідача на адресу його представника - адвоката Лисенка А.О. засобами електронного листування була направлена судова повістка-повідомлення про судове засідання 20.07.2022 на 11.00, де зазначено, що у разі неприбуття у судове засідання без поважних причин або не повідомлення про причини неприбуття, справа може бути розглянута у його відсутності (а.с. 75 т.1). У справі відсутні документи про те, що суд призначив судове засідання 20.07.2022 лише для розгляду клопотання про витребування доказів, з цього приводу ніякої комунікації відповідача з судом не відбувалося.

Сторона відповідача не навела аргументів та не надала доказів на їх підтвердження про поважні причини, з яких вона не змогла з`явитись у судове засідання 20.07.2022, про яке була судом належним чином повідомлена і ця обставина апелянтом не оскаржується, тому у суду першої інстанції не було передбачених у ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд за відсутності поважності причин неявки сторін мав передбачені ст. 223 ЦПК України підстави для розгляду справи за їх відсутності, що відповідає принципу пропорційності, ст. 11 ЦПК України, тому у даному випадку відсутні передбачені нормою п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язкові підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення

Інші доводи скарги також є безпідставними, не спростовують висновків суду, які є законними, належним чином обґрунтованими наявними у справі доказами та вмотивованими відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лисенка Андрія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 21 листопада 2022 року.

Головуючий В.Б.Яцина

Судді І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.