Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2201/22
Номер провадження 2/711/1577/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 листопада 2022 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого - судді Кондрацької Н.М.
за участі секретаря судового засідання - Мелещенко О.В.,
за участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивачів ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зняття арешту з майна,-
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/2201/22.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.06.2022 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 - адвокат Костюкович Ф.Ф. позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.
У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
Представник Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Право на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З урахуванням положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.09.1981 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 24.09.1981.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі, як спадкоємці за законом, звернулися до Другої черкаської нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, проте до цього часу свідоцтво про право на спадщину не отримали, оскільки на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 накладено арешт.
Крім того, судом було витребувано копію спадкової справи після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка відкрита за заява спадкоємців - позивачів по справі.
Так, згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 264337716 від 05.07.2021 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться записи про обтяження, у вигляді арешту квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , який накладений на підставі постанови ДВС у Придніпровському районі м. Черкаси від 09.07.2003, а також арешту ј квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_5 , який накладений відповідно до постанови про накладення арешту на майно та заборони його відчуження, 23302620, 13.10.2011, Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 11934492.
З метою з`ясування причин накладення арешту, адвокатом Костюкович Ф.Ф. був надісланий адвокатський запит до Придніпровського ВДВС ЦМУМЮ (м. Київ).
Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.
Згідно статті 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.
Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27.08.1976 №6 (в редакції від 30.06.1978 №5) надані роз`яснення, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.
Положеннями статті 1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Відповідно до частини 1, 2, 3 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Згідно положень частини 2, 3 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.
У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна.
На час звернення з позовною заявою до суду, наявність арешту на майні спадкодавця позбавляє позивачів вільно розпоряджатися спадковим майном та отримати свідоцтво про право на спадщину, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт із належної ОСОБА_5 ј частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений відповідно до постанови про накладення арешту на майно та заборони його відчуження, 23302620, 13.10.2011, Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ, реєстраційний номер обтяження 11934492.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий: Н. М. Кондрацька