Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2061/22
Провадження №: 2/332/1659/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Погрібної О.М., за участі секретаря Мацинської О.Є., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Воропаєва Віталія Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району Запоріжжя пророзірвання шлюбу, зобов`язання не чинити перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини,-

встановив:

Представник позивача адвокат Воропаєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із вказаним позовом (уточненим, в редакції від 23.11.2022), мотивуючи тим, що ОСОБА_1 з 30.05.2020 перебуває у зареєстрованому шлюбі зs ОСОБА_2 . Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає з батьками. Дитина проживає з мамою (відповідачкою) за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач з відповідачкою живуть окремо протягом одного року. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, почуттів немає, різні погляди на життя і не має сенсу у подальшому перебуванні у шлюбі. Вважає, примирення та подальше збереження сім`ї неможливим, просить розірвати шлюб, оскільки він існує формально. Крім розлучення, позивач має намір, щоб суд вирішив питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способів участі у вихованні дитини. Просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення раз на тиждень у суботу з 10:00 години до 19:00 години; до трьох років, як виповниться дитині, побачення один раз на два місяці, з 10:00 години суботи до 11:00 години неділі, з залишенням на ніч у батька, у дні за домовленістю сторін; після трьох років, як виповниться дитині, побачення два рази на місяць, з 10:00 години суботи до 11:00 години неділі, із залишенням на ніч у батька, у дні за домовленістю сторін; в період початку навчання побачення у школі на протязі п`яти днів на тиждень без обмежень; не раніше, як виповниться дитині 5 (п`ять) років,спільний з дитиною відпочинок один місяць у літній період, а також другий спільний з дитиною відпочинок у період за бажанням дитини тривалістю один тиждень, з правом змінювати порядок за взаємною письмовою згодою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23 вересня 2022 року прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Представник третьої особи особа в підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 травня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, який зареєстрований Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 298, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 30 травня 2000 року.

Сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.11.2020.

Дитина проживає разом із матір`ю, що сторонами не заперечується.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідачка.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи відсутність заперечень з цього приводу відповідачки, суд вважає необхідним залишити їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 91 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 91 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Таким чином із консолідованого змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7, 141, 159, 257 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до чинної судової практики по справах про визначення порядку участі у виховання дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. При цьому, суди повинні враховувати вік дитини, стан її здоров"я, поведінку батьків та ставлення до них інших близьких родичів, а також - чи відповідає встановлений порядок психічному, фізичному, етичному розвитку дитини, чи не порушуються права батьків і чи забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків тощо.

Враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, а також вік дитини, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращім інтересам дитини встановити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за порядком запропонованим батьком у уточненій позовній заяві, який беззаперечно визнала відповідачка.

На думку суду, встановлення способу участі батька у вихованні дитини у даному вигляді і на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитині, із врахуванням її віку та необхідністю забезпечення належних умов для проживання, виховання та навчання дитини, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів його батьків.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки позивач у своїй уточненій позовній заяві не наполягає на стягненні з відповідачки судових витрат, судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 206, 263-265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов адвоката Воропаєва Віталія Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району Запоріжжя пророзірвання шлюбу, зобов`язання не чинити перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі у вихованні дитини, - задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 30 травня 2020 року Олександрівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 298, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-побачення раз на тиждень у суботу з 10:00 години до 19:00 години;

-до трьох років, як виповниться дитині, побачення один раз на два місяці, з 10:00 години суботи до 11:00 години неділі, з залишенням на ніч у батька ОСОБА_1 , у дні за домовленістю сторін;

-після трьох років, як виповниться дитині, побачення два рази на місяць, з 10:00 години суботи до 11:00 години неділі, із залишенням на ніч у батька ОСОБА_1 , у дні за домовленістю сторін;

-в період початку навчання побачення у школі протягом п`яти днів на тиждень без обмежень;

-не раніше, як виповниться дитині 5 (п`ять) років, спільний з дитиною відпочинок один місяць у літній період, а також другий спільний з дитиною відпочинок у період за бажанням дитини тривалістю один тиждень, з правом змінювати порядок за взаємною письмовою згодою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи http://court.gov.ua/fair.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2022 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,рнкопп НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Воропаєв Віталій Вячеславович, адреса: м.Запоріжжя, бульвар Вінтера, буд.46.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району Запоріжжя, адреса: м.Запоріжжя, вул.ЛізиЧайкіної, 56, .

Суддя: О.М.Погрібна

Рішення не набрало законної сили.

Суддя О.М. Погрібна

Секретар судового засідання О.Є.Мацинська

Дата засвідчення копії 23.11.2022