Справа № 212/4001/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого Овсяннікова В.С., за участю: секретаря судового засідання Адамян В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за період 01.10.2013 по 31.12.2021 за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі 57 431 (п`ятдесят сім чотириста тридцять одна) гривня 57 копійок сума основного боргу, суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування у розмірі 15 (п`ятнадцять) гривень 40 копійок, інфляційні витрати у розмірі 15 633 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 54 копійки, 3 % річних у розмірі 5 327 (п`ять тисяч триста двадцять сім гривень) 17 копійок. Загальна сума заборгованості 78 392 (сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто дві гривні) 28 копійок.

В обґрунтування позову представник позивача вказує, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), яке зобов`язане здійснювати оплату за отриману послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії, відповідно до встановлених тарифів.

За період з 01.10.2013 по 31.12.2021 позивачем було надано відповідну послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 57 431 (п`ятдесят сім тисяч чотириста тридцять одну) гривню 57 копійок, плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.12.2021 становить 15 (п`ятнадцять) гривень 40 копійок.

Відповідно до договору купівлі-продажу майна від 28.11.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1827 власником квартири за вказаною адресою є відповідач ОСОБА_1 .

Фактично відповідач послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії отримав, але не здійснював оплату.

У зв`язку з вищезазначеним відповідачу нараховано інфляційні витрати у розмірі 15 633 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 54 копійки та 3 % річних у розмірі 5 327 (п`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 17 копійок, яку позивач просить стягнути в судовому порядку з відповідача разом з сумою основного боргу, а також просить судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Відповідач скористався правом подання відзиву в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та застосувати до вимог АТ «Криворізька теплоцентраль позовну давність.

Вказав, що позовна заява не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є постачальником комунальних послуг з централізованого опалення/постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Також, позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум заборгованості, не зрозуміло на підставі якої формули проведено розрахунок, яким нормативним документом вона передбачена, яким чином проводились нарахування. До позовної заяви не додано доказів надання послуг за спірний період, акти показників приладу обліку теплової енергії, акти готовності до опалювального періоду, в наслідок чого неможливо перевірити її правильність.

Окрім того відповідач зазначає, що позовні вимоги заявлено з пропуском позовної давності. Обґрунтовує тим, що позивач просить стягнути заборгованість за період з 01.10.2013 по 31.12.2021, а позовну заяву пред`явлено до суду 16.08.2022.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, поза межами трирічного строку є нарахування, що передують серпню 2019.

Згідно наданих розрахунків заборгованості в межах трирічного строку (з 01.08.2019) входить 22 557 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) гривень 80 копійок, з яких 20 414 (двадцять тисяч чотириста чотирнадцять) гривень 13 копійок основна заборгованість, 1 486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) гривень 30 копійок - інфляційні витрати, 641 (шістсот сорок одна) гривня 97 копійок річних, 15 (п`ятнадцять) гривень 40 копійок плата за абонентське обслуговування.

Представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив та зазначив, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення.

Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (копія рішення додається) до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 виконавцем послуги теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку АДРЕСА_2 є АТ «Криворізька теплоцентраль».

Постачання теплоносія протягом всього періоду проводилось не порушуючи вимоги чинного законодавства та щорічних розпоряджень Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду».

Розрахунковий тариф за послугу централізованого опалення для житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії населення за 1 кв.м. опалюваної площі розраховується щомісяця з урахуванням того, яка кількість Гкал була витрачена на опалення приміщення і підтримання в ньому середньої температури внутрішнього повітря на рівні 18 градусів в залежності від температури зовнішнього повітря.

Розрахунок здійснювався відповідно до п.п. 40-43 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 по 01.11.2021.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить наступних висновків.

28.07.2011 ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Л.Б. та зареєстрованого в реєстрі за № 1824, придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 9)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.10.2011 № 343 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Таким чином, між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 , Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21серпня 2019 року № 830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 № 1022.

АТ «Криворізька теплоцентраль», виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв теплову енергію з централізованого опалення, але відповідач не здійснював у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 по 31.12.2021 виникла заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) у розмірі 57 431 (п`ятдесят сім чотириста тридцять одна) гривня 57 копійок сума основного боргу, суму заборгованості по платі за абонентське обслуговування у розмірі 15 (п`ятнадцять) гривень 40 копійок, інфляційні витрати у розмірі 15 633 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 54 копійки, 3 % річних у розмірі 5 327 (п`ять тисяч триста двадцять сім гривень) 17 копійок, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. (а.с. 11-13).

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

АТ «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії населенню (споживачам), яке відповідно ст. ст.67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, відповідно до встановлених тарифів.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15.

Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005року №630 (із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Положеннями статті 162 ЖК України встановлено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII набув чинності 09 листопада 2017 року на підставі якого втратив чинність Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України: «Під час розгляду справ про стягнення заборгованості за комунальні послуги, визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією комунальних послуг особам, які є їх споживачами (постанова від 09.11.2016 р. у справі №1238/8935/12).

В пунктах 76-79 постанови Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа N 642/8210/16-ц , провадження № 61-7787св18) йдеться мова про обов`язковість (з`ясування) доведення відповідного обсягу фактично наданих (а не тільки нарахованих за твердженням позивача) житлово-комунальних послуг.

Зобов`язання оплатити житлово-комунальні послуги виникає у будь-якого споживача, якщо ці послуги були фактично надані (а не тільки нараховані), а також у разі, якщо споживач фактично користувався фактично наданими комунальними послугами. Такі правові позиції зазначені в постановах Верховного Суду від 20.04.2016 року (справа №6-2951цс15); від 26.09.2018 року (справа №750/12850/16-ц); від 06.11.2019 року (справа № 642/2858/16).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачем наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) по сумі заборгованості, яка виникла за період з 01.10.2013 по 31.12.2021 та сума заборгованості складає - 57 431 (п`ятдесят сім чотириста тридцять одна) гривня 57 копійок сума основного боргу, сума заборгованості по платі за абонентське обслуговування у розмірі 15 (п`ятнадцять) гривень 40 копійок (за період з 01.11.2021 по 31.12.2021), інфляційні витрати у розмірі 15 633 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять три) гривні 54 копійок, 3% річних у розмірі 5 327 (п`ять тисяч триста двадцять сім) гривень 17 копійок.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15).

Доказів погашення вказаної у розрахунку заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення), за адресою: АДРЕСА_1 та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач ОСОБА_1 не надає власного розрахунку заборгованості та не спростовує розрахунок заборгованості, наданий позивачем.

Відповідач ОСОБА_1 вказував на те, що до позовної заяви не додано доказів надання послуг за спірний період (актів подачі теплової енергії за спірний період, акти показників приладу обліку теплової енергії, акти готовності до опалювального періоду). В наслідок чого неможливо перевірити їх правильність нарахування.

При цьому, відповідачем не було надано доказів, які б підтверджували його звернення до позивача із заявами або скаргами щодо не надання чи неналежного надання послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) та/або включення в розрахунки послуг, які не надаються позивачем.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Посилання відповідача на те, що позовна заява не містить обґрунтований розрахунок сум заборгованості, не зрозуміло на підставі якої формули проведено розрахунок, яким нормативним документом вона передбачена, яким чином проводилися нарахування, спростовується самим розрахунком на аркуші справи 11.

Разом із тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України визначений загальний термін позовної давності три роки.

Також, необхідно зазначити, що згідно з усталеної практики Верховного Суду, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі №575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (п.73), від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (п.80), від 05 грудня 2018 року у справах №522/2202/15-ц (п.61), №522/2201/15-ц (п.62) та №522/2110/15-ц (п.61), від 07 серпня 2019 року у справі №2004/1979/12 (п.71), від 18 грудня 2019 року у справі №522/1029/18 (п.134), від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц (п.51)).

Отже, суд доходить висновку, що право позивача на отримання орендної плати та оплати комунальних послуг було порушено відповідачем.

При цьому судом встановлено, що вимоги до відповідача позивач пред`явив за період з 01.10.2013 по 31.12.2021, а позов поданий до суду 16.08.2022. Тобто, з урахуванням строку позовної давності, стягнення заборгованості є можливим лише за період часу з 16.08.2019 по 31.12.2021.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та тих обставин, що відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності, судом застосовується позовна давність до вимог з 01.10.2013 по 16.08.2019, у зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, заявлених за цей період часу у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

З розрахунку заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії ( централізованого опалення) встановлено, що ОСОБА_1 за період з 16.08.2019 по 31.12.2021 нараховано суму до сплати у розмірі 20 414 (двадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень) гривень 13 копійок. Таким чином, заборгованість по сплаті, за період з 16.08.2019 по 31.12.2021, відповідно до розрахунку складає 20 414 (двадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень) гривень 13 копійок. (а.с. 12)

Крім того, з огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, що складає за період з 16.08.2019 по 31.12.2021 суму індексу інфляції 1 486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) гривень 30 коп. та 3% річних у розмірі 641 (шістсот сорок одна) гривня 97 коп. та 15,40 плата за абонентське обслуговування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог .

Керуючись ст.ст. 256, 257, 267, 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст.ст. 4, 12, 77, 81, 89, 141 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії (централізованого опалення) за період з 16.08.2019 по 31.12.2021 у розмірі 20 414 (двадцять тисяч чотириста чотирнадцять гривень) гривень 13 копійок, інфляційні витрати у розмірі 1 486 (одна тисяча чотириста вісімдесят шість) гривень 30 копійок та 3% річних у розмірі 641 (шістсот сорок одна) гривня 97 копійок та 15,40 плата за абонентське обслуговування.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» судовий збір у розмірі 713 (сімсот тринадцять) гривень 78 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження: 50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: В. С. Овсянніков