справа № 208/3878/22
№ провадження 2-з/208/221/22
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П;

Секретаря судового засідання Оніщук Д.Р.,

Представника позивача адвоката Галенко О.Є.,

Відповідача ОСОБА_1 ,

Представника відповідача адвоката Бєлік С.П.,

розглянув у відкритому підготовчому провадженні в м. Кам`янське Дніпропетровської області заяву адвоката Бєліка С.П., як представника відповідача ОСОБА_1 , «про забезпечення позову», -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна «про припинення права власності на частку у майні».

Згідно до змісту позовних вимог позивач просить:

-припинити право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на ј частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип-загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-стягнути з неї- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) компенсацію за ј частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 100 985(сто тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок;

-визнати за нею- ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на ј частку автомобіля, марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою від 09 вересня 2022 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахова Ольга Сергіївна «про припинення права власності на частку у майні», постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

21 листопада 2022 року адвокатом Бєліком С.П., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 подано заяву «про забезпечення позову». Згідно до змісту заяви, просить:

-Накласти арешт на автомобіль марки NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до винесення рішення по справі та набрання ним законної сили;

2.Заборонити ОСОБА_2 , третім особам в будь-який спосіб використовувати, в тому числі відчужувати шляхом укладання договорів купівлі-продажу, міни, дарування, іпотеки, передачу в оренду тощо автомобіль NISSAN, модель QASHQAI, 2013 року випуску, шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , тип- загальний легковий-загальний хетчбек-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , до винесення рішення по справі та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заяви адвокат Бєлік С.П. зазначив, що предметом позову є припинення права власності на частку належну його довірительці у майні, а саме: 1/4 частини автомобіля, який перебуває у користуванні позивачки. В той же час йому невідомо на сьогоднішній день, хто є власником цього майна, так як відомостей про його реєстрацію ще не отримано. Але вважає, що користування спірним майном до розгляду справи по суті може знизити вартість такого майна, наявний ризик пошкодження майна, а тому вважає наявними підставами для забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_1 підтримала заявлене клопотання, із зазначених в ньому підстав, і просила його задовольнити.

Представник позивача адвокат Галенко О.Є. зазначив, що адвокат Бєлік С.П. безпідставно заявляє зазначене клопотання, так як забезпечення позову застосовується з підстав визначених ст. 149 ЦПК України. Предметом спору є вартість транспортного засобу, а не право на користування чи розпорядження ним. Тим більш як зазначає сам адвокат йому невідомо про власника такого майна, а тому у задоволенні клопотання просить відмовити.

Заслухав сторони, з`ясував підстави та обґрунтування заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Так, згідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В той же час, ч. 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ПОЗИВАЧА, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Тобто, звертаючись із зазначеною заявою учасник справи повинен зазначити, яким чином невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів САМЕ ПОЗИВАЧА, а не відповідача.

Виходячи з приписів ч. 3 ст. 153 ЦПК України, судом було вжито заходи під час підготовчого провадження, на з`ясування у сторони відповідача підстав та обґрунтувань поданої заяви в порядку ст.ст. 149, 150 ЦПК України, на що було стороною відповідача наголошено, що вони наполягають на застосуванні саме підстав та обґрунтувань в порядку поданого клопотання за зазначеними ними нормами.

Суд вкотре наголошує, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

А тому виходячи з наведеного, судом враховується що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Також, судом враховуються висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення вразі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду вразі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Виходячи з вище наведеного, та враховуючи що адвокат Бєлік С.П. є представником відповідача ОСОБА_1 , а не позивача, обґрунтувань та підстав на забезпечення позову в порядку ст.ст. 149, 150 ЦПК України не надав, даних про власника рухомого майна на час вирішення клопотання не зазначив ні за змістом клопотання, ні під час його розгляду, а тому подана заява не підлягає задоволенню, як така що не узгоджується із приписами ст.ст. 149, 150 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.149,150,153 ЦПК України, суд -

постановив:

В задоволені заяви адвоката Бєліка С.П., як представника відповідача ОСОБА_1 , «про забезпечення позову», - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Суддя Івченко Т. П.