печерський районний суд міста києва
Справа № 344/1754/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2022 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Новака Р.В.

секретарі судових засідань Бурячок А.І.

за участю:

представника позивача Перетятька С.М. ,

представника відповідача - адвоката Чугунова М.В.

представника третьої особи Сидоренко Ю.А.

сторони:

позивач Національний банк України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області

відповідач ОСОБА_2

третя особа ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м Києві клопотання представника відповідача - адвоката Чугунова М.В. про зупинення провадження, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представником відповідача - адвокатом Чугуновим М.В. заявлено клопотання про зупинення провадження у цивільній справі № 344/1754/15-ц за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/179/16-ц з тих підстав, що на думку представника відповідача наявна підстава стверджувати, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі 522/179/16-ц матиме значення для правильного застосування Печерським районним судом м. Києва положень ч. 4 ст. 559 ЦК України у справі 344/1754/15-ц.

Представник позивача Перетятько С.М. та представник третьої особи Сидоренко Ю.А. заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на відсутність порушення строків, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, з боку позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 344/1754/15-ц за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 43 від 13.10.2014.

Крім того, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2022 прийнято до розгляду справу № 522/179/16-ц за позовом Національного банку України до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , подану адвокатом Новіковою Тетяною Олегівною, на постанову Одеського апеляційного суду від 24.11.2020, та касаційну скаргу Національного банку України на додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 24.12.2020.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що на суд покладається обов`язок зупинити провадження, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається, в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, п. 32 тексту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2022 зазначено, що одним із критеріїв визначення виключної правової проблеми є те, що така правова проблема є важливою для судової практики і має між`юрисдикційний характер, вирішення якої суттєво вплине на економіку держави в цілому, поновлення кредитування, зниження частки непрацюючих кредитів, що існує у великій кількості справ, а її вирішення потребує балансу між суттєвими інтересами держави та інтересами приватних осіб, кредиторів. Зокрема крім зазначеної справи, у провадженні судів перебуває ряд інших справ, у яких НБУ звернувся до суду з позовами до поручителів неплатоспроможних банків про стягнення заборгованості банків у загальному розмірі більше 10,3 млрд грн, а саме: 1) № 761/709/16-ц до ОСОБА_5 за боргами АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на 1,539 млрд грн; 2) 910/16716/16 до ДП «Профітрейд» за боргами ПАТ «УПБ» на 108 млн; 3) № 344/1754/15-ц та № 344/1755/15-ц до ОСОБА_6 за боргами ПАТ «ВіЕйБі Банк» на 3,1 млрд; 4) №757/674/16-ц, №757/649/16-ц, №757/647/16-ц, № 757/22291/17-ц та 757/22295/17-ц до ОСОБА_6 за боргами ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» на 5,6 млрд грн.

З аналізу, вказаного 32 пункту тексту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2022, вбачається пряма згадка про справу № 344/1754/15-ц, що перебуває в провадженні Печерського районного суду м. Києва на даний момент.

Крім того, в п. 41 тексту ухвали Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2022 зазначено, що з огляду на вище вказане, Касаційний цивільний суд вважає, що існує виключна правова проблема щодо застосування положень Закону № 4452-VI у поєднанні з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, у редакції до набрання чинності Законом № 2478-VIII, а саме полягає у визначенні моменту, з якого починається перебіг шестимісячного строку для пред`явлення кредитором вимоги до поручителя за зобов`язаннями боржника - банку в ліквідації: з моменту початку процедури ліквідації банку чи з моменту акцептування кредиторських вимог за основним зобов`язанням.

Положеннями ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема обов`язковість судового рішення.

Крім того, положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України встановлено, що, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 417 ЦПК України, встановлена обов`язковість вказівок, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, а саме вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Разом з тим, системний аналіз положень ЦПК України, дає підстави для висновку, що право відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду ЦПК України делеговано лише суду, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів.

За таких обставин, з огляду на обов`язковість врахування висновків, що містяться в рішенні Верховного Суду, суд дійшов висновку про існування підстав стверджувати, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду по справі 522/179/16-ц матиме значення для правильного розгляду Печерським районним судом м. Києва цивільної справи № 344/1754/15-ц.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що відмова в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення справи з підстав відсутності порушення строків, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, з боку позивача, як про це зазначали представники позивача та третьої особи, наперед вирішить спір по суті, оскільки судом буде надано оцінку наявних в справі доказів до закінчення судового розгляду, що прямо заборонено положеннями ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, ст.ст. 259, 263, 417, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

клопотання представника відповідача - адвоката Чугунова М.В. про зупинення провадження - задовольнити.

Зупинити провадження у цивільній справі № 344/1754/15-ц за позовом Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву та Київській області до ОСОБА_2 , третя особа: ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, до прийняття остаточного рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 522/179/16-ц.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Р.В. Новак