Справа № 128/199/21

23 листопада 2022 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Дусанюк Н.О.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником адвокатом Саюком Борисом Олександровичем, про ухвалення додаткового рішення у справі № 128/199/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування інформації,
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа № 128/199/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування інформації, по якій 01.11.2022 винесено рішення.
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 15.11.2022 заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником адвокатом Саюком Борисом Олександровичем, про ухвалення додаткового рішення у справі № 128/199/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування інформації прийнято до провадження та призначено судовий розгляд.
Від відповідача ОСОБА_2 через електронну пошту суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яке обґрунтоване тим, що на підтвердження понесених витрат позивачем надано документи, які неможливо вважати належними, допустимими та достатніми доказами витрат позивача на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», меморіальний ордер це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунковий документ документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Згідно з п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. Тому, відповідач ОСОБА_2 вважає, що меморіальний ордер не є доказом саме зарахування суми грошових коштів на рахунок отримувача, а є доказом списання коштів, відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що свідчить про те, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що, у свою чергу, виключає стягнення витрат з відповідача. Враховуючи вищевикладене, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В судове засідання 22.11.2022 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялись в установленому законом порядку.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Саюк Б.О. попередньо через систему «Електронний суд» подав письмову заяву, у якій просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та його представника, подану заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу просив розглянути заяву та провести судове засідання за відсутності відповідача та його представника.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 22.11.2022 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали поданої заяви, врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оглянувши матеріали цивільної справи № 128/199/21, суд дійшов такого висновку.
Згідно з договором № 12/11 про надання правової допомоги від 12.11.2020, адвокатське бюро «БОРИСА САЮКА», в особі керуючого адвоката (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000262, видане 16 травня 2018 року Радою адвокатів Вінницької області), ОСОБА_3 , який діє на підставі статуту (далі за текстом Бюро), з однієї сторони, та гр. ОСОБА_1 , в подальшому Клієнт, з іншої сторони, уклали цей договір про надання правової допомоги (далі за текстом Договір). Відповідно до п.1.1 даного Договору, Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу щодо: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів, відповідно до вимог процесуального законодавства); представництва та захисту інтересів Клієнта в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби та усіх інших правоохоронних органах державної реєстрації, тощо з будь-яких питань. Відповідно до п. 2.2 Договору, безпосереднє представництво інтересів Клієнта від імені Бюро за цим договором здійснює адвокат Саюк Борис Олександрович. (а.с. 38).
Відповідно до Додаткової угоди про внесення змін та доповнень до Договору № 12/11 від 12.11.2020 про надання правової допомоги, гонорар обчислюється у погодинній оплаті та складає 40 (сорок) % від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 01 січня календарного року, в якому складено акт виконаних робіт, за одну годину роботи Адвокатського бюро (а.с. 155).
Стаття 59 Конституції України закріпила право кожної людини на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до з ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
У заяві про розгляд справи без участі від 01.11.2022 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Саюк Б.О. просив вирішити питання щодо судових витрат у справі після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (а.с. 124).
Судом установлено, що по справі № 128/199/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування інформаціїрішення винесено 01.11.2022, однак про його зміст представнику позивача ОСОБА_1 адвокату Саюку Б.О. стало відомо з моменту його оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.11.2022. Отже, у даному випадку суд вважає, що строк подачі доказів для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За положеннями пункту 4 частини першої статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво є видом адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Постановою Верховного Суду у справі № 922/3812/19 зроблено висновок про те, що, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Судом також враховується позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідач ОСОБА_2 у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що меморіальний ордер не є доказом саме зарахування суми грошових коштів на рахунок отримувача, а є доказом списання коштів, відповідно до статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», що свідчить про те, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів, що, у свою чергу, виключає стягнення витрат з відповідача.
Однак варто зазначити, що дані твердження відповідача є безпідставними, оскільки законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19.
Крім того, Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на який посилається відповідач у своєму клопотанні, втратив чинність 01.08.2022, тому висновки відповідача, які ґрунтуються на вищевказаному Законі, не приймаються судом до уваги.
Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності, визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України, застосовуються за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Однак відповідачем у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не вказується про конкретну неспівмірність витрат.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 (справа № 922/445/19), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 (справа № 317/1209/19), у постанові від 22.01.2021 (справа № 925/1137/19).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року №10), вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 211, 247, 270 ЦПК України, суд -
Поновити ОСОБА_1 строк подачі доказів для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заяву ОСОБА_1 , подану та підписану представником адвокатом Саюком Борисом Олександровичем, про ухвалення додаткового рішення у справі № 128/199/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування інформації задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного додаткового рішення 23.11.2022.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА