Справа № 211/8007/21
Провадження № 2/211/1717/22
18 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Сарат Н.О.,
при секретарі Зоріній С.М.,
за відсутності сторін по справі,
розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених коштів, -
позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради звернулося до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на свою користь надміру перераховану суму державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. у сумі 4255,15 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, яка передбачена Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 (далі - Порядок). На підставі проведеної управлінням перевірки щодо інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач надала недостовірну інформацію про майновий стан, а саме, заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан, не вказала у ІІІ кварталі 2018 дохід, а саме заробітну плату, що призвело до надміру нарахованих коштів у сумі 7255,15 гривень. В добровільному порядку відповідач повернула лише 3000,00 грн. надмірно сплачених коштів. До теперішнього часу кошти у сумі 4255,15 відповідачем у добровільному порядку не повернуті, тому з метою захисту державних інтересів позивач просить задовольнити заявлені вимоги.
Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.
Представник позивача Титаренко І.Г. надала суду заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у порядку, не повідомила причини неявки, відзиву не подала.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі державна соціальна допомога) щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї.
Згідно з ч. 4 ст. 7 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.
Відповідно до положень ч. 3 п. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, особи, які входять до складу малозабезпеченої сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім`ї.
Приписами п. 28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року, визначено, що якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.
При заповненні заяви та декларації ОСОБА_1 власноруч ставила підпис про те, що: вона усвідомлює, що наведені нею відомості про доходи та майно, що вплинули або могли би вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України; її попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та/або поверненні надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї.
Так, відповідно до поданих відповідачем документів, необхідних для визначення права на призначення державних допомог, позивачем було прийнято рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а.с.10).
На підставі проведеної управлінням перевірки щодо інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач надала недостовірну інформацію про доходи, а саме, заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан не вказала свій дохід, а саме заробітну плату з ІІІ квартал 2018 року, що призвело до надміру нарахованих коштів за період з 01.01.2019 р. по 30.06.2019 р. у сумі 7255,15 гривень.
Враховуючи виявлений факт надмірно нарахованої державної допомоги відповідачу надіслано рекомендованим листом Повідомлення №150 від 15.07.2019 року про припинення надання соціальної допомоги із зазначенням періоду, за який відповідач неправомірно одержувала державну соціальну допомогу, суму коштів, одержаних неправомірно та період, за який необхідно повернути грошові кошти (а.с.5).
В добровільному порядку 23.12.2019 року ОСОБА_1 повернула 3000,00 грн.
Таким чином, відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надміру отриману допомогу у сумі 4255,15 грн.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення надмірно сплачених коштів слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 4255,15 грн.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, а саме сплаченого судового збору у сумі 2270,00 грн., тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 211, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 509 ЦК України, суд,-
позов Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради - задовольнити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя: Н. О. Сарат