Єдиний унікальний номер судової справи 487/6641/21
Номер провадження 22-ц/812/991/22
Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Постанова

Іменем України

28 листопада 2022 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого Серебрякової Т.В.,

суддів: Лівінського І.В., Самчишиної Н.В.,

з секретарем судового засідання Ткаченко Н.Ю.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ухвалу, яка постановлена Заводським районним судом міста Миколаєва 15 вересня 2022 року під головуванням судді Нікітіна Д.Г., в приміщені цього ж суду, у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітал-Н» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Капітал-Н» (далі ОСББ «Капітал-Н») звернулось до суду із позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що починаючи з 2016 року ОСББ «Капітал-Н» здійснює утримання спільного майна багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку, поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, тощо.

На першому поверсі вказаного будинку розміщено нежитлові приміщення №12/6, що належать на праві власності ОСОБА_1 .

Протоколами загальних зборів ОСББ «Капітал-Н» визначено порядок сплати, перелік та розмір внесків і платежів співвласників на утримання будинку та прибудинкової території.

В період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року загальна заборгованість співвласника ОСОБА_1 перед ОСББ «Капітал-Н» по сплаті внесків і платежів на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання становить 7 962 грн. 60 коп., яку в добровільному порядку відповідач сплачувати не бажає.

Посилаючись на викладені обставини, ОСББ «Капітал-Н» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість з оплати житлових послуг за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року в загальному розмірі 7 962 грн. 60 коп.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва суду від 21 вересня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСББ «Капітал-Н».

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору укладеним між ОСББ «Капітал-Н» та ОСОБА_1 27 травня 2021 року.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 неодноразово в усному порядку звертався до ОСББ «Капітал-Н» з пропозиціями вирішити питання, щодо укладення договору про надання послуг з утримання нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , в якому б сторони узгодили перелік комунальних послуг, які будуть фактично надаватися ОСОБА_1 , та який буде відповідати вимогам Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №560.

Після отримання претензії ОСББ «Капітал-Н» від 13 травня 2021року, якою повідомлено, що станом на 01 травня 2021 року утворилась заборгованість за оплату житлових послуг за період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року у розмірі 7 962 грн. та вимоги сплатити борг, відповідачем був підготований такий договір із визначенням прав та обов`язків для сторін договору, з зазначенням послуг, які входять до переліку робіт, та повинні надаватись ОСББ «Капітал-Н».

27 травня 2021 року вказаний проект цього договору надано на підпис представнику ОСББ «Капітал-Н» разом з відповіддю на претензію позивача від 13 травня 2021 року. Наразі, жодної відповіді від ОСББ «Капітал-Н» щодо укладення письмового договору відповідачем не отримано.

Оскільки отримавши 27 травня 2021 року проект вказаного договору ОСББ «Капітал-Н» до 26 червня 2021 року не повідомило про свою відмову від укладання такого договору і не надало своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, ОСОБА_1 вважає, що такий договір слід вважати укладеним та дійсним протягом року. А оскільки за місяць до закінчення строку дії договору (до 26 квітня 2022 року) позивач не повідомив його про відмову від договору, такий договір вважається продовженим ще на рік.

Посилаючись на викладені обставини, оскільки позивач не визнає договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території зі споживачем комунальних послуг, укладеним від 27 травня 2021 року, ОСОБА_1 просив визнати вказаний договір укладеним до 26 травня 2023 року.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 15 вересня 2022 року відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСББ «Капітал-Н» про визнання договору укладеним.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права, просила ухвалу районного суду про відмову у прийнятті та поверненні зустрічного позову скасувати.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами не виникають з одних правовідносин. До того ж вимоги за вказаними позовами не можуть зараховуватися, а задоволення зустрічного позову повністю або частково не виключить можливість задоволення первісного позову. Крім цього, спільний розгляд указаних позовів є недоцільним, оскільки спричинить затягування розгляду справи.

На думку колегії суддів, висновки районного суду підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Тобто, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв`язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зі змісту ст.193 ЦПК України вбачається, що прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відноситься до дискреційних повноважень суду, при цьому сам суд першої інстанції визначає взаємопов`язаність позовів (зокрема, виникнення із одних правовідносин, випадок коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, тощо), а, крім цього, додатково повинен визначитися із доцільністю такого спільного розгляду, що є оціночним поняттям у кожній окремій справі та оцінку цьому може дати виключно суд, що розглядає справу як суд першої інстанції.

У п.21 постанови Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №904/6157/19 вказано, що взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: - обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; - вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; - задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17 травня 2021 року у справі №910/18778/20, від 22 квітня 2019 року у справі №914/2236/18, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Як убачається з матеріалів справи, предметом первісного позову ОСББ «Капітал-Н» до суду ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСББ «Капітал-Н» є визнання таким, що є укладеним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території зі споживачем комунальних послуг з 27 травня 2021 року по 27 травня 2023 року.

Отже, вимоги за первісним та зустрічним позовами є різними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тобто не є однорідними.

При цьому, уразі задоволення зустрічного позову про укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території зі споживачем комунальних послуг не виключатиме повністю або часткове задоволення первісного позову про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у період з 01 травня 2018 року по 01 травня 2021 року, а також не доводить відсутність у позивача матеріально-правових підстав на задоволення первісного позову.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоцільність прийняття зустрічної позовної заяви та повернення зустрічного позову ОСОБА_1 , оскільки об`єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, адже позови містять різний предмет, зміст позовних вимог та обставини, які підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від15 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий Т.В. Серебрякова

Судді: І.В. Лівінський

Н.В. Самчишина

Повний текст судового рішення

складено 28 листопада 2022 року