Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/814/22

Провадження № 2/943/880/2022

22 листопада 2022 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красненської селищної ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що проживає та зареєстрована з 24 березня 2000 року в квартирі АДРЕСА_1 , звернулася до відповідача з відповідною заявою про приватизацію вищевказаної квартири, однак їй відмовлено, оскільки в селищній раді не створено органу приватизації. Квартира знаходиться на балансі Красненського селищного комунального підприємства. Таку було надано для проживання батькам чоловіка, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ордера виданого виконавчим комітетом ради депутатів трудящих міста Красне. Чоловік ОСОБА_5 та його батьки померли, за життя не здійснили реєстрацію права власності на означену квартиру. Позивач проживає у даній квартирі з 2000 року, з часу реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , володіє нею безперервно, відкрито, добросовісно, ніяких дій для приховування цього факту не здійснювала. Систематично підтримує майно у схоронності, підтримує порядок на прибудинковій території. У даній квартирі разом з позивачем проживають її діти, спільних дітей з ОСОБА_5 у них не було. Отже, оскільки позивач добросовісно володіла, продовжує відкрито, безперервно користуватися означеною квартирою, іншого житла немає, просить визнати за нею право власності на таку за набувальною давністю.

Позивач, до початку підготовчого судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача також подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, позов визнають, заперечень щодо такого, не мають.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, третьої особи, суд у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про доцільність позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач, з часу реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , разом проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Зазначену квартиру було надано для проживання батькам чоловіка, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ордера виданого виконавчим комітетом ради депутатів трудящих міста Красне.

Чоловік позивачки ОСОБА_5 та його батьки померли, що стверджується відповідними свідоцтвами про смерть, наявними в матеріалах справи, однак за життя не виявили бажання здійснити реєстрацію права власності на квартиру за собою.

ОСОБА_1 проживає та зареєстрована з 24 березня 2000 року в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Красненської селищної ради № 1856 від 12.08.2021 року.

Звернулася до відповідача з заявою про приватизацію вищевказаної квартири, згідно додатку 2 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.

Відповідачем надано лист № 1809 від 17.12.2021 року про відмову у видачі рішення про приватизацію квартири з підстав, що в селищній раді не створено органу приватизації, як це передбачено ст. 8 Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Довідкою, виданою Красненським селищним підприємством № 47 від 13.08.2021 року підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 , знаходиться на балансі Красненського селищного комунального підприємства.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2021 року вбачається, що реєстрація права власності на вказану вище квартиру в реєстрі речових прав відсутня.

Позивач виготовила технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що квартира розташована на 2 поверсі 2-х поверхового будинку, складається з коридору площею 6,6 кв.м., житлової кімнати площею 14,5 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванна площею 2,4 кв.м., кухня площею 6,7 кв.м., кімната житловою площею 15,7 кв.м., кладова площею 1,4 кв.м., лоджія площею 3,1 кв.м., загальна площа квартири 51,5 кв.м., житлова 30,2 кв.м., допоміжна (підсобна) площа 21,3 кв.м.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), (п. 14 Постанови).

Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіла та продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 335, 344 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 51,5 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда