Справа № 309/6100/15
Провадження № 2/309/663/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2022 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Савицький С.А.

з участю секретаря судових засідань Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона зареєструвала шлюб 28 травня 2005 року у відділі РАЦСу Хустського РУЮ за актовим записом № 107.

За час спільного проживання у них народилося одна дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, погляди на життя, шлюб та сімю. Шлюбні стосунки не підтримують. Разом не проживають та не ведуть спільного господарства. З огляду на повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_1 », а також залишити на її утриманні малолітнього сина.

Разом з тим, починаючи з 2018 року відповідач разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач повністю сам оплачує всі видатки які пов`язані з утриманням сина, (проживання, харчування, навчання). Позивачка не несе жодних витрат на утримання дитини.

Позивач належним чином повідомлена про день та час судового засідання, однак на розгляд справи не з`явилася, причини неявки суду невідомо.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій зазначив, що позовну заяву визнає в частині розірвання шлюбу визнає, однак вважає, що неповнолітнього сина необхідно залишити на самостійному вихованні разом з ним. Справу просив проводити без його участі.

Син сторін ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій зазначив, що проживання (утримання) з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 повністю відповідає його інтересам. Справу просив проводити без його участі.

Згідно вимог ст.287 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомлених сторін у справі, не перешкоджає розгляду даної заяви про перегляд заочного рішення. Суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

У відповідності дост.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 травня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі РАЦСу Хустського РУЮ зареєстровано шлюб за актовим записом № 107.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 13 липня 2022 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , однак, починаючи з 2018 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_2 , неповнолітній син знаходиться повністю на утриманні відповідача. Колишня дружина ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із статтею 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до положень частини першої статті 3, частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Враховуючи, що відповідач у повній мірі бере участь у вихованні та житті дитини, неповнолітній син з 2018 року постійно проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , де створено усі комфортні умови для розвитку сина, турбується про здоров`я дитини, має стабільний достатній дохід, син перебуває на повному утриманні батька, проживання сина з батьком відповідає інтересам дитини, мати зареєстрована та проживає окремо від сина за адресою: АДРЕСА_2 , враховуючи особисту думку неповнолітнього ОСОБА_3 , який зазначив, що проживання (утримання) з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 повністю відповідає його інтересам, суд вирішив, що неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно залишити проживати (утриманні) з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 160, 161 СК , ст.ст. 81, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Шлюб зареєстрований 28 травня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відділі РАЦСу Хустського РУЮ Закарпатської області за актовим записом № 107 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на самостійному вихованні, проживати (утриманні) з батьком ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.