КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/9781/2013 Головуючий у І інстанції - Галась І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , -

установив:

У липні 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа в цивільній справі №754/9781/13, мотивуючи її тим, що строк був пропущений з поважних причин - у зв`язку із здійсненням заміни сторони стягувача з АТ «ВТБ Банк» на ТОВ «ФК «ЄАПБ», у зв`язку із чим останній отримав виконавчий документ з пропущеним строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року, заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Поновлено ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» строк для пред`явлення до виконання в цивільній справі №2-3742/2013 виконавчого документа щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що як зазначає сам заявник, рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/9781/13 від 19 вересня 2013 року позовні вимоги АТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитом №R1B від 07 липня 2012 року задоволені.

На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва було видано виконавчий лист №2-3742/2013 від 07 жовтня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості.

Як зазначає заявник, первісний кредитор/стягував передав виконавчий лист №2-3742/2013 виданий 07 жовтня 2013 року тільки 12 травня 2021 року.

Проте, звертає увагу на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу №44936046 була постановлена 26 грудня 2014 року, що вказує та не заперечує сам заявник.

Тобто, сам заявник не заперечує того, що виконавчий документ повернули ще в 2014 році, тобто 7 років до звернення заявника до суду.

Заявник в своїй заяві допускає помилки відносно 3 років на пред`явлення виконавчого документу, оскільки на той момент діяла попередня редакція ЗУ «Про виконавче провадження» і строк на пред`явлення був лише 1 рік, а змінений строк було лише після вересня 2016 року.

Звертає увагу на те, що на час видачі виконавчого документу та на момент його повернення діяла попередня редакція закону, а отже строк на пред`явлення був лише 1 рік і цей термін спливав 26 грудня 2015 року, а не 26 грудня 2017 року як помилково зазначає заявник.

Помилка заявника в строках ніяк не спростовує чи не надає переваги заявнику в тому, що строк втрачено з поважних причин.

Зазначає також, що заявник за власною ініціативою придбав право вимоги за кредитним договором від 07 липня 2012 року по якому вже в 2015 році було втрачено строк на пред`явлення.

Просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало відзив, мотивуючи його тим, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором №R1B від 07 липня 2012 року в загальному розмірі 285837,57 грн станом на час подання даного відзиву залишається невиконаним, а ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.

Ухвала від 17 листопада 2022 року Деснянського районного суду м. Києва про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу №2-3742/2013 виданого 07 жовтня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва, винесена законно, у відповідності до норм чинного законодавства, не порушує права та інтереси апелянта, надає можливість стягувачу захистити права і інтереси, здійснивши комплекс заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого документа щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , через органи, які здійснюють примусове виконання рішень.

Звертає увагу на те, що належний стягував протягом тривалого часу не володів інформацією про місцезнаходження виконавчого документа №2-3742/2013 виданого 07 жовтня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва та отримав його від первісного стягувача вже після спливу строку пред`явлення його до виконання, тому строк пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений не з вини ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

Також звертає увагу і на те, що АТ «ВТБ Банк», як первісний стягував, виконавчий документ не передавав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» для звернення його до виконання та місцезнаходження вказаного виконавчого листа було невідоме, а втрата виконавчого листа позбавляла належного стягувача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права на повторне звернення судового рішення до виконання.

Просило, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/9781/13-ц від 18 вересня 2013 року позовні вимоги AT «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №R1B від 07 липня 2012 року задоволено.

На підставі вищезазначеного рішення Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2-3742/2013 від 07 жовтня 2013 року (про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 283006,57 грн. та судового збору в розмірі 2831 грн.).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/9781/13-ц від 26 вересня 2018 року замінено первісного стягувана AT «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

AT «ВТБ Банк», як первісний стягувач передав виконавчий лист №2-3742/2013 виданий 07 жовтня 2013 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 283006,57 грн. та судового збору в розмірі 2831 грн. ТОВ «ФК «ЄАПБ» для звернення його до виконання тільки 12 травня 2021 року, який було отримано ТОВ «ФК «ЄАПБ» 25 травня 2021 року.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу №44936046 була винесена 26 грудня 2014 року, то строк пред`явлення виконавчого документа до 26 грудня 2017 року, а отже, ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримав виконавчий документ з пропущеним строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому стягував позбавлений законного права звернутись до державної виконавчої служби з метою стягнення з боржника заборгованості.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Положеннями ст.263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст.81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

У відповідності до положень ч.1 ст.433 ЦПК України передбачено, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання може бути поновлений лише за умови пропуску такого строку з поважних причин.

При цьому один лише факт втрати виконавчого листа сам по собі не може вважатися безумовною підставою для поновлення такого строку.

В якості підстав для поновлення пропущеного строку заявник ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилався на те, що АТ «ВТБ Банк» як первісний стягував передав виконавчий лист ТОВ «ФК «ЄАПБ» тільки 12 травня 2021 року, який отримано останнім лише 25 травня 2021 року.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року, чинній на момент видачі виконавчого листа), виконавчі документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Наявність жодної поважної обставини, яка б об`єктивно завадила товариству з грудня 2014 року (з моменту повернення виконавчого документа стягувачу) повторно пред`явити виконавчий лист до виконання протягом встановленого законом строку, заявником до суду представлено не було, а посилання на передачу виконавчого листа від первісного стягувача новому через майже 7 років після його повернення, не заслуговують на увагу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що АТ «ВТБ Банк», а після укладення 07 листопада 2014 року Договору про відступлення прав вимоги і ТОВ «ФК «ЄАПБ» достеменно володіючи інформацією про повернення виконавчого документа, не вчиняли дії щодо його поновлення протягом строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, відтак колегія суддів не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Колегія суддів апеляційного суду зауважує на те, що безпідставне поновлення судом першої інстанції строку пред`явлення виконавчих листів до виконання в даному випадку є порушенням права на справедливий суд та принцип юридичної визначеності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання і не може застосовуватися автоматично.

При цьому колегія суддів зважає і на те, що договір про відступлення права вимоги між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено в листопаді 2014 року, що в свою чергу свідчить про наявність правосуб`єктності банку принаймні на вказану дату.

Зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 22 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба