Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2637/20 Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 7 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Коломієць О.С., Талько О.Б.,

за участі секретаря судового засідання Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/2637/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , до Житомирської міської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» про визнання права на приватизацію

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 ,

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Кузнєцова Д.В. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Житомирської міської ради. Просив: визнати протиправною бездіяльність Житомирської міської ради, яка полягає у незадоволені його заяви від 29 січня 2020 року про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача прийняти рішення про приватизацію вищезазначеної квартири на його ім`я.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що є єдиною особою, яка на законних підставах зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Невідкриття особового рахунку на його ім`я є протиправним. Вказані обставини підтверджуються рішеннями судів у справах №295/8164/16, №295/16206/16 та №295/5875/19. Посилався на те, що 15 січня 2020 року звернувся до ТзОВ «Управляюча компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» із проханням підписати, скріпити печаткою його заяву про приватизацію вищевказаної квартири та направити її до Житомирської міської ради. Однак, 21 січня 2020 року ТзОВ «Управляюча компанія «ВЖРЕП №5» відмовила йому в задоволені даної заяви. У подальшому, 29 січня 2020 року він звернувся до Житомирської міської ради з заявою про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , додавши до заяви низку документів. Незважаючи на це, 11 лютого 2020 року Житомирська міська рада його заяву не задовольнила. Бездіяльність відповідача щодо незадоволення заяви на приватизацію квартири є протиправною та порушує його право на приватизацію зазначеної квартири, оскільки згідно з положеннями п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації та органи місцевого самоврядування не мають права відмовляти мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Окрім того, закон не наділяє відповідача правом вимагати документи, які від нього вимагає Житомирська міська рада. Положення нормативних актів, які суперечать закону, є недійсними. Також відомості, які містяться в документах та які вимагає орган місцевого самоврядування, встановлені судовими рішеннями.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 14 квітня 2020 року вищевказана позовна заява була прийнята до розгляду та провадження у справі відкрито, а у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відмовлено та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини третьої ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Письмовою заявою від 13 липня 2020 року ОСОБА_4 змінив предмет позову та просив визнати за ним право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.64 т.1).

Ухвалою Богунського районного суду, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 13 липня 2020 року, заява про зміну предмета позову прийнята до спільного розгляду з позовною заявою та ухвалено розглядати позовні вимоги ОСОБА_4 із урахуванням зміни їх предмету на підставі заяви від 13 липня 2020 року.

Одночасно із цим, у матеріалах справи міститься ухвала Богунського районного суду м.Житомира від 13 липня 2020 року, якою позовна заява ОСОБА_4 до Житомирської міської ради в частині вимог про визнання протиправною бездіяльність Житомирської міської ради, яка полягає у незадоволенні заяви ОСОБА_4 від 29 січня 2020 року про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а також про зобов`язання відповідача прийняти рішення про приватизацію спірної квартири на ім`я ОСОБА_4 - залишена без розгляду (а.с.83 т.1).

13 липня 2020 року суд першої інстанції закінчив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_4 у задоволенні позову до Житомирської міської ради про визнання права на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_2 , - відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким визнати за ним право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги аргументував тим, що відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що він не має ордера на спірну квартиру та використав своє право на приватизацію під час приватизації іншої квартири. Дійсно він не має ордера на спірну квартиру, але на його погляд, законодавець не пов`язує право на приватизацію з наявністю ордера, а пов`язує право на приватизацію із законним проживанням особи у квартирі. Так, частина четверта ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачає, що право на приватизацію квартир державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах або перебувають на обліку осіб, потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Рішеннями судів у справах №№295/8164/16, 295/16206/16, 295/5875/19, в яких Житомирська міська рада приймала участь, встановлено, що він є єдиною особою, яка законно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та невідкриття особового рахунку на його ім`я є протиправним. Він звертався до Житомирської міської ради із заявою про приватизацію спірної квартири, але йому було відмовлено на тій підставі, що не має ордера. При цьому Житомирська міська рада керувалася нормами Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, в якому передбачено, що для приватизації квартири слід мати ордер. Разом із тим, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачає обов`язкової наявності ордера для використання свого права на приватизацію і саме тому єдиним ефективним способом захисту його права є судове рішення про визнання права на приватизацію. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07 лютого 2019 року в справі №815/3817/17. Норми, якими зобов`язана керуватися міська рада передбачають необхідність ордеру, а норми, які надали йому право на приватизацію не пов`язують наявність у нього права на приватизацію з наявністю у нього ордера. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовляти мешканцям квартир у приватизації займаного ними житла. Закон не передбачає, що він повинен мати ордер для здійснення свого права на приватизацію. Саме в цьому полягає незаконність рішення суду першої інстанції. Крім того, ним право на приватизацію житлового фонду використано частково, а не повністю. Переконаний, що має право на приватизацію спірної квартири.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 03 грудня 2020 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), підтверджено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.119 т.1).

У відзиві на апеляційну скаргу Житомирська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що орган приватизації у своєму листі-відповіді не відмовляє ОСОБА_4 у приватизації житла, а роз`яснює процедуру приватизації житла та надання визначеного Положенням про порядок передачі квартири (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, переліку документів для передачі житла у приватну власність громадянина, а також зазначає про необхідність звернутися з цього питання до управління з підготовленими документами на приватизацію. Квартира АДРЕСА_1 , не приватизована та відноситься до комунальної власності міста. Крім того, позивач приватизував квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа якої становить 80,6 кв.м. Позовна вимога про визнання права на приватизацію на житло не тягне юридичного обов`язку для Житомирської міської ради здійснити приватизацію.

У порядку ст.55 ЦПК України ухвалою Житомирського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки спірні правовідносини можуть допускати правонаступництво (а.с.228 т.1).

ТзОВ «Управляюча компанія «ВЖРЕП №5» відзиву на апеляційну скаргу не подало. Відповідно до положень частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції правонаступник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та його представник адвокат Дятел В.І. апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача Житомирської міської ради Гущина В.С. заперечила задоволення апеляційної скарги. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання, призначене на 05 жовтня 2022 року, не з`явилися. ТзОВ «Управляюча компанія «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» спрямувало клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв тощо) державного житлового фонду на користь громадян України.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (частини перша, третя ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Частиною першою ст.58 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Частинами четвертою та п`ятою ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Відповідно до пунктів 17 та 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396 (далі Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2.

Громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був зареєстрованим та проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 звертався до Житомирської міської ради з заявами 23 вересня 2019 року та 29 січня 2020 року, у яких просив оформити передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_1 , яку він займав на умовах найму. Заяви обґрунтовував тим, що є єдиною особою, яка законно зареєстрована та проживає за вищевказаною адресою та що невідкриття особового рахунку на його ім`я є протиправним і дані обставини встановлені рішеннями судів (а.с.31,35 т.1).

Управління житлового господарства Житомирської міської ради листами від 04 жовтня 2019 року №1-1599 та від 11 лютого 2020 року №1-116 повідомляло ОСОБА_4 , що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним на умовах найму квартиру, повинен звернутися в орган приватизації та подати низку документів, зокрема, оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі (Додаток 2); копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів сім`ї, які проживають з ним; копію ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; технічний паспорт на квартиру; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина; копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї; довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі (додаток 13); документ, що підтверджує невикористання права на приватизацію державного житлового фонду з 1992 року; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово-відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири, жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Також у зазначених листах ОСОБА_4 було рекомендовано із підготовленими документами на приватизацію займаного житла звернутися до органу приватизації (а.с.3, 33 т.1).

Отже, управління житлового господарства Житомирської міської ради не відмовляло ОСОБА_4 у приватизації житла, а роз`яснювало процедуру приватизації житла та надання оформленої заяви відповідного зразку з переліком документів, визначених Положенням, для передачі житла у приватну власність громадянина, а також зазначало про необхідність звернутися до управління з підготовленими документами на приватизацію.

Згідно до частини першої ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 за життя звертався до органу приватизації саме з належно оформленою заявою про оформлення передачі в приватну власність спірної квартири згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», зразок (форма) якої передбачена спеціальним законодавством, та необхідним переліком документів, який унормований Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03 грудня 2020 року (а.с.214 т.1).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша ст.1218 ЦК України).

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із відповідними змінами та доповненнями), висловлена правова позиція стосовно того, що якщо квартира не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві.

Аргумент апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 07 лютого 2019 року в справі №815/3817/17, є неприйнятним через відмінність правовідносин у наведеній справі і у справі, що переглядається. Так, у першій справі йшлося про видачу паспортів у вигляді книжок без електронних носіїв, а у справі, що переглядається, йдеться про право на приватизацію квартири.

Отже, ОСОБА_4 за життя не звернувся до Управління житлового господарства Житомирської міської ради з заявою належного зразка, передбаченого додатком 2 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, про оформлення передачі в приватну власність спірної квартири, тобто з належно оформленою заявою, а тому право на приватизацію спірної квартири не увійшло до складу спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність порушення прав його спадкоємців.

Із огляду на вищевикладене питання наявності необхідного переліку документів, зокрема, відсутність ордера на померлого на спірну квартиру, втратило свою актуальність.

Посилання в апеляційній скарзі на суперечності між Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, щодо копії ордера на жиле приміщення є надуманими, оскільки Положення було та залишається чинним на час виникнення спірних відносин та підзаконний нормативний акт деталізує положення спеціального Закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на його законність не впливають.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є правонаступниками ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: