Справа №490/2913/22
н/п 2/490/1821/2022

Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
23 листопада 2022 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Романової К.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів ,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та виплачених коштів допомоги одинокій матері. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 26.11.2020 року звернулась до Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з заявою про призначення державної допомоги переміщеним особам.
На підставі вказаного звернення відповідачу призначено допомогу переміщеним особам на проживання з 26.11.2020 року по 31.05.2021 року в сумі 2000,00 грн. щомісяця.
На виконання вимог законодавства щодо здійснення контролю за правильністю призначення і виплати соціальної допомоги, управлінням було використано витяг Державного реєстру речових на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.05.2021 року чоловік заявниці 19.03.2021 року придбав квартиру, яка розташована в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме: АДРЕСА_1 .
Оскільки ОСОБА_1 не повідомида, про зміну обставин, що вплинули на призначення виплати допомоги, а саме, що чоловік заявниці придбав житлове приміщення, виникла переплата державних коштів по виплаті допомоги з 01.04.2021 рокупо 31.05.2021 року в сумі 4000,00 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача надміру отримані кошти у вигляді допомоги в сумі 4000,00 грн.
Ухвалою суду від 02.08.2022 року відкрито спрощене провадження по справі.
Представник позивача просивпро розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Обставини справи встановлені судом.
26.11.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради з заявою про призначення державної допомоги переміщеним особам.
На підставі заяви відповідачу було призначено допомогуяк переміщеній особі.
Відповідно до витяуг Державного реєстру речових на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 21.05.2021 року чоловік заявниці 19.03.2021 року придбав квартиру, яка розташована в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, а саме: АДРЕСА_1 . Однак відповідачка це не задекларувала.
Як наслідок, відповідачу припинено виплату державної соціальної допомоги як переміщеній особі та проведено перерахунок , за підсумком якого ОСОБА_1 має повернути кошти в сумі 4000,00 грн.
Дослідивши надані суду докази у їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставідоказів, поданихучасникамисправиабовитребуваних судом у передбаченихцим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.
Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».
За умовами частини першої статті 9 вказаного Закону внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на: створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.
Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначає Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014, (далі за текстом Порядок), пунктом 2 якого передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї.
Відповідно до абзацу 2 пункту 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Отже, наявність у власності (володінні) заявника житлового приміщення в районах проведення антитерористичної операції, окрім населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або розташовані на лінії зіткнення, є тим обмеженням, що виключає нарахування адресної допомоги.
В результаті перевірки, проведеної позивачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 136 «Про затвердження Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування», було встановлено, що відповідач при звернення за державною допомогою мала у власності житловий будинок, розташований в міті Одеса. Місто Одеса не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р.
Відповідно до пункту 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надмірно внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Оскільки відповідачем безпідставно отримана державна грошова допомога у період з 01.04.2021 по 31.05.2021 в сумі 4000,00 грн, яка добровільно нею не повертається, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути цю суму.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 992,40 грн.
На підставі Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.1212 ЦК України, Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, керуючись ст.ст.10,12,13,76,81,141,259,263-265,268,273,280-284,282,352,354,355 ЦПК України,
Позовну заявуДепартамента праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про повернення надміру виплачених державних коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2022 року.
Суддя Н.П. Черенкова