Справа № 740/49/22
Провадження № 2/740/427/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Лазоренко Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування,

установив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у 1964 році батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 власними силами та за власні кошти побудували житловий будинок АДРЕСА_1 .

У січні 2002 року помер батько позивача, спадщину після якого в цілому прийняла мати, оскільки проживала на момент смерті зі спадкодавцем та вступила в управління та володіння спадковим майном. За браком коштів вона не зареєструвала за собою відповідне речове право. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшло, зокрема, будинковолодіння АДРЕСА_1 . За життя мати позивача залишила заповіт на його ім`я.

Позивач звернувся до нотаріуса про видачу йому свідоцтва на право на спадщину, проте отримав відмову, оскільки будинок належить колгоспному двору та неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцю.

Посилаючись на відсутність законної можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2022 року позовну заяву залишено буз руху.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08-30 год. 22 березня 2022 року, яке в подальшому неодноразово відкладалося.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 днів введено воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22 відновлено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з 05 травня 2022 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 липня 2022 року підготовче засідання відкладено на 20 вересня 2022 року 10-00 год.; витребувано копії спадкових справ після ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2022 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 16 листопада 2022 року 09-00 год.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в його та позивача відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача - секретар ради Ярмоленко Г. подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та прийняти рішення згідно з чинним законодавством. Крім того, до суду надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок у порядку спадкування, оскільки будинок побудований у 1920 році, відноситься до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого відповідно до записів у погосподарській книзі за у різні роки були: ОСОБА_7 у 1947-1949 р., ОСОБА_8 - у 1950-1955 р., ОСОБА_4 , якому 20 жовтня 1989 року видане свідоцтво на право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Крім того, позивач не надав доказів того, що ОСОБА_4 є його батьком, а ОСОБА_3 - матір`ю, а також, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - подружжя.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.09.1989 року виконкомом Ніжинської районної ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Ніжинської районної ради народних депутатів № 79 від 24 березня 1989 року (а. с. 8, 9).

Право власності ОСОБА_4 на спірний будинок також підтверджується довідкою № 285 від 14.05.2021 року і технічним паспортом від 13 травня 2021 року, виданими КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 10 - 13).

Згідно з листом старости Ніжинського старостинського округу № 3 Ніжинського району Чернігівської області Орла В. вих. № 144 від 28.12.2021, відомості щодо підстав включення будинковолодіння АДРЕСА_1 до суспільної групи господарств - колгоспний двір, відсутні; згідно із записами в погосподарських книгах за 1960-1992 роки зазначені відомості щодо місця роботи ОСОБА_4 1962 р. н. - кочегар, хлібзавод; записами в погосподарських книгах за 1980-1992 р. значиться зареєстрованою за вищевказаною адресою ОСОБА_10 (а. с. 13, 14).

Відповідно до довідки, виданої старостою Ніжинського старостинського округу № 3 Ніжинського району Чернігівської області № 03-25/436 від 16.07.2021 р., станом на 15 квітня 1991 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 1926 р. н. - голова сім`ї, ОСОБА_3 - дружина голови сім`ї, ОСОБА_5 , 1960 р. н., - син голови сім`ї, ОСОБА_6 , 1960 р. н. - син голови сім`ї, ОСОБА_10 , 1960 р. н. - дочка голови сім`ї (а. с. 16).

Зі свідоцтв про смерть убачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 19-21).

Згідно з довідкою № 231 від 26.05.2014, виданою Григоро-Іванівською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , 1934 р. н., зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 17).

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, посвідчений 10 серпня 2009 року секретарем Григоро-Іванівської сільської ради Ніжинського район Чернігівської області Верескун Г. О., яким заповіла усе своє майно ОСОБА_1 (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Голік Л. В. від 30.11.2021 № 177/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право власності за заповітом на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з тим, що будинок належить колгоспному двору та неможливо встановити належність нерухомого майна спадкодавцеві.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в судовому порядку.

Разом з цим у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на вказане будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері. При цьому зі справи не вбачається, що набуття позивачем права власності на зазначений житловий будинок порушує права та законні інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 247, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 28 листопада 2022 року.

Суддя І. М. Шевченко