КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/1876/21-ц Головуючий 1 інстанція - Радзівіл А.Г.
Провадження № 22-ц/824/4382/2022 Доповідач 2 інстанція - Суханова Є.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді: Суханової Є.М.,

суддів: Сушко Л.П., Олійника В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменьшення розміру аліментів, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини,-

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2021 року ОСОБА_3 вернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом та просив суд зменшити розмір аліментів, що утримуються із нього за рішенням Апеляційного суду Київської області від 19.09.2008 року із змінами внесеними рішеннями Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2012 року та Апеляційного суду Київської області від 22.09.2016 року на користь відповідача ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/8 до 1/24 частини заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини.

Свій позов обґрунтовував тим, що 19 вересня 2008 року Апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки в розмірі ј частки заробітку та на утримання самої ОСОБА_1 в розмірі ј частки від доходу, щомісяця, починаючи з 14.11.2007 року і до досягнення дитиною трьох років. Про що були виписані та видані відповідні виконавчі листи.

У квітні 2009 року батьки позивача звернулись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання, який 07.12.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Луганська був задоволений та з позивача стягнуто аліменти 1/6 на утримання батька та 1/6 на утримання матері.

24 жовтня 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було зменшено стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_1 на утримання доньки до 1/6 частки від його заробітку, у зв`язку з погіршення його матеріального становища, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання його батьків.

У лютому 2014 року, після одруження зОСОБА_2 в них народився син - ОСОБА_7 . З метою можливості належного утримання їхнього сина, ОСОБА_2 була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, за участі та за скаргою ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - були зменшені аліменти, що сплачувались позивачем на утримання ОСОБА_8 до 1/8 частки усіх видів його заробітку (доходу).

22 вересня 2016 року Апеляційним судом Київської області за позовом позивача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки були зменшені до 1/8 його заробітку, у зв`язку з народженням сина та утриманням батьків.

Отже, з огляду на вищевказане, позивач посилається на те, що в нього змінився сімейний та матеріальний стан, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 народився молодший син - ОСОБА_9 , власного житла позивач не має, багато часу вимушений проводити на роботі й часто не буває вдома в м. Бровари, тому дружина разом з немовлям та старшим сином вимушені проживати в м. Києві у квартирі його матері, яка й допомагає їй з доглядом за дітьми. Дружина позивача ніяким бізнесом не володіє, не має власних коштів, бо не може працювати, у зв`язку з доглядом немовляти, тому він мусить утримувати свою дружину і не може сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти в раніше встановленому судом розмірі.

Частка аліментів від заробітку позивача, що утримується з нього на кожного з 6 осіб, яких він повинен утримувати - не може перевищувати 1/12 частки на кожну таку особу, що разом по всіх особах, що ним утримуються буде складати 6/12=1/2, тобто 50% від заробітку, згідно Законів України.

Отже, виплачуючи аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) позивача, він фактично позбавляє себе та свою родину можливості навіть на саме необхідне елементарне утримання, яке вони вкрай потребують та надати яке їм взагалі нікому.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 будучи матір`ю також зобов`язана утримувати свою дитину ОСОБА_6 , до досягнення нею повноліття, тим паче, що вона має роботу та ще й свій власний бізнес, здаючи в оренду торгові місця на ринках м .Бровари та м.Києва. Вважає, що ОСОБА_1 намагається використовувати виплачені ним аліменти на утримання дитини у своїх особистих цілях, маючи при цьому власний автомобіль, гараж та частину двоповерхового будинку. Сам він всього цього не має, а має лише борги, проте щомісячно сплачує аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 3550 грн.

Вважає, що частка аліментів на користь доньки ОСОБА_1 повинна складати 1/24 частки від його заробітку та 1/24 частки від заробітку самої ОСОБА_1 , таким чином аліменти на утримання ОСОБА_6 , будуть складати: 1/24+1/24=2/24=1/12. На його думку буде не справедливо стягувати з нього більше 1/24 частки на користь ОСОБА_1 по відношенню до його синів, оскільки їх матір на даний час є непрацюючою.

18 травня 2021 року третя особа ОСОБА_2 подала позов, в якому просила стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини та на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона перебуває з ОСОБА_10 у шлюбі, від якого в них народився молодший син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посилається на те, що відповідач за її позовом практично не буває вдома, він офіційно працевлаштований і постійно працює, знаходить у відрядженнях, отримує заробітну плату, але не надає їй та їх сину належної допомоги та матеріальної підтримки, якої вони вкрай потребують. Таким чином, знаходячись у таких умовах, вона була змушена переїхати до своєї матері в м. Київ. Весь свій час вона доглядає за немовлям та не має будь-якої можливості для того, щоб заробляти гроші на своє утримання та їх новонародженої дитини. Крім чоловіка, батька, батька дитини, їй допомоги нікому, оскільки вона має тільки непрацездатну матір пенсіонерку, яка не в змозі їй матеріально допомоги, так як має мізерну пенсію і сама потребує допомоги.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зменьшення розміру аліментів - задоволено частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини, - задоволено частково.

Зменьшено розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2016 року, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/8 на 1/18 частини заробітку щомісячно, але не меньше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 на утримання дитини ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/18 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 17 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ,ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 на її утримання у розмірі 1/18 частки з усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи від дня подання позовної заяви до суду 17 травня 2021 року і до досягнення сином ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_6 , трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1816 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року в частині задоволення позовних вимог, щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 , є несправедливим, не обґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що при розгляді даної справи, позивач не подав до суду жодних доказів про те, що у нього погіршилося матеріальне становище.

ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду, де зазначає, що рішення суду підлягає зміні, оскільки є необґрунтованим. Зазначає, що судом взагалі не з`ясовано обставини, щодо участі в матеріальному утиманні мсвоєї єдиної дитини безпосередньо ОСОБА_1 , яка має для цього всі можливості та більш цього - зобов`язана це робити згідно ст. 180 СК України. Просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_9 в розмірі 1/8 частини та аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційнихскарг, колегія суддів вважає, що апеляційніскарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2008 року Апеляційним судом Київської області було ухвалено рішення про стягнення з позивача аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки в розмірі ј частки заробітку та на утримання самої ОСОБА_1 в розмірі ј частки від доходу, щомісяця, починаючи з 14.11.2007 року і до досягнення дитиною трьох років.

У квітні 2009 року батьки позивача звернулись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на своє утримання, який 07.12.2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Луганська був задоволений та з позивача стягнуто аліменти 1/6 на утримання батька та 1/6 на утримання матері.

24 жовтня 2012 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було зменшено стягнення аліментів з позивача на користь ОСОБА_1 на утримання доньки до 1/6 частки від його заробітку, у зв`язку з погіршення його матеріального становища, оскільки з нього стягуються аліменти на утримання його батьків.

У лютому 2014 року, після одруження з ОСОБА_2 в них народився син - ОСОБА_7 . З метою можливості належного утримання їхнього сина, ОСОБА_2 була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2017 року, за участі та за скаргою ОСОБА_1 , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2015 року - були зменшені аліменти, що сплачувались позивачем на утримання ОСОБА_8 до 1/8 частки усіх видів його заробітку (доходу).

22 вересня 2016 року Апеляційним судом Київської області за позовом позивача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки були зменшені до 1/8 його заробітку, у зв`язку з народженням сина та утриманням батьків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 упозивача народився молодший син - ОСОБА_9 , дружина позивача ніяким бізнесом не володіє, не має власних коштів, бо не може працювати, у зв`язку з доглядом немовляти, тому він мусить утримувати свою дружину і не може сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти в раніше встановленому судом розмірі.

18 травня 2021 року третя особа ОСОБА_2 подала до суду позов, в якому просила стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/8 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини та на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Як вбачається із довідки від 14 липня 2021 року позивач працює у апараті Управління ПАТ "Укрнафта " у м.Києві з 11.02.2019 року по теперішній час. Згідно довідки № 266 від 16 липня 2021 року його заробітна плата за червень 2021 року склала 136001 грн. 00 коп.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 згідно наказу № 104-в від 13 травня 2021 року про надання відпустки з 30 травня 2021 рок по 19 лютого 2024 рік до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року).

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів? роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно ч.2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, встановив обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що, відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повна постанова складена 09.11.2022 року

Головуючий: Є.М. Суханова

Судді: Л.П. Сушко

В.І. Олійник