Справа № 306/2316/21
У Х В А Л А

29 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря Зубашкова М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» на рішення Свалявського районного суду від 26 травня 2022 року (у складі судді Уліганинця П.І.) за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення невиплаченої заробітної плати за час відсторонення від роботи, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у грудні 2021 р.

Просив:

-визнати незаконним і скасувати наказ № 401 від 08 грудня 2021 р. про відсторонення його від роботи, монтера колії 5-го розряду ПД-6-другої виробничої дільниці;

-зобов`язати регіональну філію «Львівська залізниця» виплатити йому невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

На обґрунтування позовних вимог указав, що працює монтером колії 5-го розряду ПД-6-другої виробничої дільниці у відокремленому структурному підрозділі «Мукачівська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Згідно з наказом № 401 від 08.12.2021 р. позивача відсторонено від роботи з 09.12.2021 р. на час відсутності щеплення проти COVID-19, без збереження заробітної плати, на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» і листа-ознайомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 від 29 листопада 2021 р.

Позивач вважає цей наказ незаконним і таким, що порушує його конституційні, природні та професійні права.

Рішенням Свалявського районного суду від 26 травня 2022 р. позов задоволено частково: наказ начальника Виробничого структурного підрозділу «Мукачівська дистанція колії «Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 401 від 08 грудня 2021 р. про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , монтера колії 5-го розряду ПД-6-другої виробничої дільниці, визнано незаконним і скасовано. Зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» виплатити ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час відсторонення від роботи. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 908 грн. у відшкодування судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду першої інстанції скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю

03 жовтня 2022 р. було відкрито апеляційне провадження.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку у колегії суддів виникла необхідність зупинити провадження у справі з таких мотивів.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Як убачається із ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 р. у справі № 672/1292/21, відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Городоцької міської ради Хмельницької області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційними скаргами ОСОБА_2 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 р. і додаткову постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 квітня 2022 р.

Підставою касаційного оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 05 квітня 2022 р. заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема статті 46 КЗпП України, з урахуванням статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також, як убачається із ухвали Верховного Суду від 02 червня 2022 р. у справі № 682/2645/21, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 адвоката Кравець Р.Ю. на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 квітня 2022 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Закладу дошкільної освіти № 4 «Сонечко» Славутської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Підставою касаційного оскарження постанови Хмельницького апеляційного суду від 18 квітня 2022 р. представник заявника зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, з урахуванням статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), відсутність висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими апеляційний суд керувався.

У справі, яка розглядається апеляційним судом, та у справах, що переглядаються Верховним Судом, здійснюється перегляд судового рішення, ухваленого за наслідками подання позову про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул, з підстав відсутності щеплення проти COVID-19. Позивачі вважають, відповідні накази незаконними, такими, що підлягають скасуванню, бо вони суперечать вимогам ст. 19, ст. 22, ст. 28 Конституції України, ст. 46 КЗпП України.

Враховуючи, що рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) переглядається у касаційному порядку Верховним Судом і Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів вважає необхідним зупинити провадження у справі - до закінчення перегляду в касаційному порядку справи № 672/1292/21, № 682/2645/21 або справи № 130/3548/21.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд -

у х в а л и в :

1. Зупинити провадження у справі № 306/2316/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення невиплаченої заробітної плати за час відсторонення від роботи - до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом судового рішення у справі № 672/1292/21 або 682/2645/21, або Великою Палатою Верховним Судом судового рішення у справі № 130/3548/21.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 3. Повне судове рішення складено 29 листопада 2022 р.

Судді: