Справа № 350/458/21
Провадження № 22-ц/4808/1188/22
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» на рішення Рожнятівського районного суду, ухвалене суддею Пуликом М.В. 10 серпня 2022 року в селищі Рожнятів, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електричну енергію,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року АТ «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Західна» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 140379,16 грн. вартості необлікованої електроенергії по Акту про порушення №086808 від 17.11.2020 року та судові витрати по справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.11.2020 року представниками позивача в присутності відповідача ОСОБА_1 було складено Акт про порушення №086808 за адресою: АДРЕСА_1 . Даним актом зафіксовано порушення п.п. 7.6, 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 року (далі також Правила): самовільне підключення з порушенням схеми обліку. З дооблікового розриву прокладено кабель на вихідний автомат і вимкнено вихідний автомат. При включенні навантаження лічильник імпульси не формує, використана електроенергія не обліковується. Вищевказаний акт про порушення відповідач підписав без зауважень. 26.11.2020 року проведено засідання комісії філії «Західна» по розгляду вищевказаного акту за участі ОСОБА_1 , на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом №142, про проведення нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії на суму 140379,16 грн. (43339 кВт*год.) відповідно до п. 8.4.13 Правил за період: з дати останньої технічної перевірки - 06.02.2020 року до дня виявлення порушення - 17.11.2020 року. Протокол засідання комісії №142 від 26.11.2020 року, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії, рахунок за необліковану електроенергію були направлені відповідачу поштою.

21.01.2021 року на адресу ОСОБА_1 була направлена претензія з вимогою оплатити 140379,16 грн. вартості необлікованої електроенергії. 08.02.2021 року на адресу позивача надійшла відповідь ОСОБА_1 , з якої слідує, що з актом про порушення та з нарахуванням він не згідний.

Оскільки відповідач не провів оплату за необліковану електричну енергію, то виникла необхідність у зверненні до суду з цим позовом.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Прикарпаттяобленерго» подало апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що місце позаоблікового підключення не продемонстровано (не вказано, не виявлено), а тому рішення комісії щодо нарахування вартості та обсягу необлікованої електроенергії є протиправним.

Зазначає, що місце самовільного підключення було виявлено і вказано в акті, а саме: на схемі електроживлення споживача п. 7, а також підтверджено показами свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які суд не взяв до уваги. Правилами роздрібного ринку електричної енергії не передбачена обов`язкова відеофіксація всього процесу складання акту, а у п. 8.2.4 вказаних Правил вказано, що сторони мають право здійснювати фото- та відео зйомку для фіксації виявлених порушень. Зазначає, що основним доказом виявлення факту самовільного підключення є акт про порушення, а відеозйомка є додатковим доказом, що використовується на розсуд сторони, і ненадання відеодоказу щодо фіксації точки самовільного підключення не є підставою вважати, що така точка не була встановлена.

Вказує, що відповідач не спростував належними доказами наявність факту порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, в той час як згідно ч. 2 ст. 614 ЦК України саме на споживача покладається обов`язок доведення відсутності своєї вини у порушенні вказаних Правил. Натомість його позиція захисту базується на незгоді з актом про порушення, не підкріпленою жодними доказами.

Стверджує, що суд при ухваленні рішення не взяв до уваги наявні належні докази. Зокрема, акт про порушення, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт технічної перевірки, відеодокази.

Зазначає, що на момент виникнення правовідносин між сторонами (17.11.2020 року) Методика №562, на яку послався суд, втратила чинність.

Вказує, що фактично підставою для відмови в задоволенні позову були свідчення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Проте висновки суду по даних свідченнях не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки містять суперечності та невідповідність з аудіозаписами свідчень та наявними в матеріалах справи доказами.

Твердження про те, що підпис в акті відповідач поставив тільки тому, що йому сказали, що відключать світло, вважає таким, що не відповідає дійсності, оскільки спростовується поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та пунктом 7.6 Правил.

На його думку зі сторони позивача було дотримано всіх вимог вказаних Правил щодо порядку складання акту про порушення та проведення по ньому нарахування, надано належні та допустимі докази, які доводять факт самовільного підключення до електромережі позивачем, проте судом наданим доказам не дано належної правової оцінки.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Послуга з розподілу електричної енергії за вищезазначеною адресою здійснюється на умовах Договору про користування електричною енергією №7065/216, укладеного між ОСОБА_1 (споживачем) та ПАТ «Прикарпаттяяобленерго» (а.с. 34).

17.11.2020 року працівниками АТ «Прикарпаттяобленерго» була проведена перевірка правильності споживання електроенергії (технічна перевірка) даним побутовим споживачем та в присутності відповідача було складено Акт про порушення №086808. Вказаним Актом зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (пункти 7.6, 8.2.4), а саме: самовільне підключення з порушенням схеми обліку; з дооблікового розриву прокладено кабель на вихідний автомат і вимкнено ввідний автомат. При включеному навантаженні лічильник не формує імпульс, використана електроенергія не обліковується.

Акт про порушення відповідач підписав без зауважень (а.с. 4).

26 листопада 2020 року відбулось засідання комісії з розгляду Акту про порушення №086808 від 17.11.2020 року у присутності ОСОБА_1 , результати якого оформлені Протоколом від 26.11.2020 року №142. Вирішено, що оскільки зафіксоване порушення відповідає підпункту 7 пункту 8.4.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії (затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року№312 зі змінами), розрахунок боргу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем п.п. 8.2.4, 7.6 Правил, провести згідно п. 8.4.13 Правил за період з дати останньої технічної перевірки: 06.02.2020 рок, до дня виявлення порушення: 17.11.2020 року. Для розрахунку потужності самовільного підключення Рс.п., за силу струму, що може протікати по колу самовільного підключення прийняти найменший струм спрацювання комутаційного апарату, що задіяний в схемі самовільного підключення (вихідний АВ, 1=32А). Всього обсяг та вартість розрахованої необлікованої електричної енергії складає 43339 кВт*год. на суму 140379,16 грн. (а.с. 8-9).

Зазначено також, що споживач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії, однак копію протоколу йому не вручено, відправлено рекомендованим листом 02.12.2020 року разом з рахунком за необліковану електроенергію (а.с. 8, 10, 11).

Однак даний рахунок оплачено не було.

21.01.2021 року філією «Західна» АТ «Прикарпаттяобленерго» направлено ОСОБА_1 претензію про сплату нарахування облікованої електроенергії в місячний термін з моменту отримання даної претензії (а.с. 12).

Згідно копії відповіді від 04.02.2021 року споживач не згідний зі складеним актом та нарахуванням необлікованої електроенергії. Вважає даний акт незаконним та таким, що підлягає скасуванню в суді (а.с. 13).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил роздрібного ринку електричної енергії. Зокрема, суд на підставі показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшов висновків, що самовільне підключення з порушенням схеми обліку шляхом самовільного прокладання кабелю споживачу не продемонстровано, не зафіксовано за допомогою відео-фотофіксації чи за допомогою будь-якого іншого доказу. Про те, що частина кабелю, який зазначений у п. 10 Акта про порушення №086808 не є іншим, а частиною самовільно підключеного кабелю, за допомогою якого електроенергія використовувалася поза обліком, суду доказів також не надано. Можливість відповідача ОСОБА_1 здійснити самовільне підключення у місці, яке на схемі електроживлення споживача позначено під номером 7 спростовується показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Надані позивачем на підтвердження вини відповідача в порушенні ПРРЕЕ відеодиски не підтверджують факт самовільного підключення з порушенням схеми обліку, представники позивача не вказують на місце та засоби самовільного підключення, а проведення технічного огляду електролічильника та іншого необхідного для постачання та обліку електроенергії устаткування у відсутності споживача не доводить факт того, що самовільне підключення здійснено останнім. Таким чином за відсутності обов`язково виявленого місця підключення рішення щодо нарахування обсягу та вартості необлікованої електроенергії, прийняте Комісією з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ побутовим споживачем філією «Західна» АТ «Прикарпаттяобленерго» та оформлене протоколом №142 від 26.11.2020 року, є протиправним. Отже, акт складено на припущеннях, доказів самовільного підключення до електромережі за обставин, вказаних в Акті, суду не надано.

Однак апеляційний суд не може погодитися із такими висновками з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, законами України «Про електроенергетику», Закону України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312.

Так, ч.ч. 1, 2 ст. статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

У статті 27 Закону України «Про електроенергетику» зазначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці зокрема є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією тощо.

Відповідно до пункту 84 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Згідно вимог частини третьої статті 58 вказаного Закону споживач зобов`язаний дотримуватися, зокрема, правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, умов укладених договорів.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» правопорушенням на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Положення Закону України «Про ринок електричної енергії» деталізовані нормами Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 (далі Правила).

Відповідно до підпункту 11 пункту 5.2.1 Правил оператор системи розподілу має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, основного споживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, суміжного оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

У пункті 8.2.5 Правил зазначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною у додатку 8 до цих Правил.

Відповідно до підпункту 20 пункту 5.5.5 Правил споживач електричної енергії зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно з пунктом 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.

Відповідно до пункту 8.2.7 Правил у разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що акт про порушення №086808 від 17.11.2020 року складений згідно з формою, наведеною у додатку 8 до Правил, та відповідає вимогам пункту 8.2.5 зазначених Правил, якими передбачено вимоги щодо складення акту про порушення. Будь-який зауважень щодо оформлення вказаного акту відповідачем не зазначено. Цей акт містить зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти вказаних Правил, а також всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки та її графічне зображення.

При цьому сама по собі незгода з актом про порушення та викладеними у ньому даними не спростовує як вказану інформацію, так і сам факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Що стосується твердження відповідача у суді першої інстанції про те, що підпис в акті він поставив тільки тому, що йому сказали, що відключать світло, то колегія суддів вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони спростовані поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також пунктом 7.6 Правил, якими передбачено, що у разі виявлення факту приєднання споживачем струмоприймачів поза розрахунковими засобами комерційного обліку оператор системи має право припинити електроживлення лише безоблікового приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта про порушення, припиненню електроживлення підлягає об`єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті. Проте у даному випадку, як видно з відеодоказів, безоблікове приєднання було усунуте, тому припиняти електропостачання всієї електроустановки не було потреби.

Щодо висновку суду першої інстанції про те, що місце позаоблікового підключення не продемонстровано (не вказано, не виявлено), тому рішення комісії щодо нарахування вартості та обсягу необлікованої електроенергії є протиправним, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, місце самовільного підключення було виявлено і вказано в акті про порушення №086808 від 17.11.2020 року, а саме: на схемі електроживлення споживача під номером 7 (точка самовільного підключення). Крім того, ця обставина підтверджена показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким суд першої інстанції належної оцінки не дав.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії не передбачена обов`язкова відеофіксація всього процесу складання акту про порушення, проте у п. 8.2.5 вказаних Правил зазначено, що споживачі, представники оператора системи, інші особи, присутні при перевірці, під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень та/або відмови споживача (представника споживача або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки) підписувати акт про порушення, про що зазначається в акті про порушення.

Із вказаного випливає, що основним доказом виявлення факту самовільного підключення є акт про порушення, а відеозйомка може бути додатковим доказом, що використовується на розсуд сторони, тому ненадання відеодоказу щодо фіксації точки самовільного підключення не є підставою вважати, що така точка не була встановлена.

Разом з тим суд апеляційної інстанції бере до уваги відеозапис, наданий позивачем (а.с. 17), із якого видно, що ОСОБА_1 , приїхавши на місце складання акту, не заперечував наявність позаоблікового підключення. Однак цьому відеозапису суд першої інстанції не дав належної оцінки.

У відзиві на позов відповідач посилався на те, що представники позивача не зверталися до правоохоронних органів з метою розслідування та підтвердження факту крадіжки ним електроенергії, ними не вжито всіх необхідних дій для встановлення правопорушення, а в акті про порушення №086808 від 17.11.2020 року відображені лише припущення осіб, які його склали. Однак такі доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки Правилами роздрібного ринку електричної енергії врегульована процедура складання акту про порушення, нарахування збитків та стягнення в судовому порядку вартості необлікованої електичної енергії. Звернення до правоохоронних органів щодо притягнення до відповідальності за викрадення електроенергії в порядку ст. 188-1 КК України є правом, а не обов`язком оператора системи розподілу. Крім того, відповідно до вказаної статті кримінальна відповідальність передбачена за викрадення електричної енергії шляхом її самовільного використання без приладів обліку або шляхом пошкодження приладів обліку, якщо такими діями завдано значної шкоди. У даному ж випадку мало місце інше порушення, тому підстав для звернення в правоохоронні органи у позивача не було.

Що стосується посилань споживача на те, що йому не роз`яснено право внести до акту свої зауваження, то колегія такі теж відхиляє, оскільки із відеозапису, наданого позивачем (а.с. 17) вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про факт безоблікового споживання електроенергії і він не заперечував такого. А у графі «Зауваження до складеного акту» стоїть підпис споживача, який ним не оспорюється. Отже на момент складання акту про порушення у ОСОБА_1 були відсутні зауваження до нього.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що Акт про порушення №086808 від 17.11.2020 року є належним і допустимим доказом вчинення відповідачем самовільного підключення, правильність складання якого останнім не спростовано. Також факт вчинення самовільного підключення підтверджений відеозаписом, наданим позивачем (а.с. 17), показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які брали безпосередню участь у складанні даного акту.

Схожі висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 02.09.2022 року у справі №953/1681/20 (провадження №61-15990св21).

Однак вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

При цьому місцевий суд помилково взяв до уваги показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не були присутніми при складенні акту про порушення, а тому їх показання не можуть бути взяті до уваги при розгляді даної справи.

Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що Акт про порушення №086808 від 17.11.2020 року складено на припущеннях, є помилковим, оскільки повністю спростованим вищенаведеним обґрунтуванням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зі сторони позивача було дотримано всіх вимог вказаних Правил щодо порядку складання даного акту та проведення по ньому нарахування, надано належні та допустимі докази, які доводять факт самовільного підключення до електромережі відповідачем, і відповідно факт порушення останнім Правил роздрібного ринку електричної енергії.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахування положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на задоволення апеляційної скарги та задоволення позовних вимог, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позову в розмірі 2270 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 3405 грн., а всього 5675 грн.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 10 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» в особі філії «Західна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь філії Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Західна» (ЄДРПОУ 42265687, м. Калуш, вул. Окружна, 10, Івано-Франківської області, поштовий індекс 77304; розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в філії Івано-Франківське ОУ АТ «Ощадбанк» ТВБВ10008/0142 м. Калуш МФО 336503) вартість необлікованої електроенергії в розмірі 140379 (сто сорок тисяч триста сімдесят дев`ять) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь філії Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» «Західна» (ЄДРПОУ 42265687, м. Калуш, вул. Окружна, 10, Івано-Франківської області, поштовий індекс 77304; розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , відкритий в філії Івано-Франківське ОУ АТ «Ощадбанк» ТВБВ10008/0142 м. Калуш МФО 336503) судовий збір, сплачений за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 5675 (п`ять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 22 листопада 2022 року.