Справа № 754/6742/21
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2022 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретарів судових засідань Нагорної М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою Головного управління Національної поліції у м. Києві на дії Старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романа Володимирича, боржник: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції у м. Києві звернулось до суду зі скаргою щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романа Володимирича про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.09.2022 та поновлення строку на подачу скарги.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що Управління звернулось до виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2022 року. Однак з порушенням порядку повернення виконавчого документу, 06.10.2022 до Головного управління надійшов лист від 27.09.2022 без номеру, з підписом Старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Гудзь Р.В. в якому зазначено про направлення до виконання та відома постанову від 27.09.2022, винесену при примусовому виконанні виконавчий лист від 01.07.2022, виданий Деснянським районним судом м. Києва, без переліку документів разом із супровідним листом додано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.09.2022. Таким чином, на підставі викладених обставин, заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03.11.2022 року прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання в справі.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву в якій вимоги скарги підтримала, просила розглянути у її відсутність.

Головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Р.В. до суду не з`явився, подав письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність, просив суд відмовити у задоволенні заяви, одночасно подав матеріали виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 01.07.2022 року Деснянським районним судом м. Києва справі № 754/6742/21 видано виконавчий лист про примусове виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.02.2022 за позовом Головного управління Національної поліції у м. Києві до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.

Головне управління Національної поліції у м. Києві звернулося до начальника Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ(м. Київ) із заявою про відкриття провадження від 11.08.2022 року. Відповідно до трекінгу поштових відправлень «Укрпошти», поштове відправлення 830, вручене за довіреністю 13.08.2022, однак станом на день подачі заяви, постанова про відкриття виконавчого провадження не отримана.

27.09.2022 Старшим державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Р.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу керуючись п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними і юридичними особами на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 п.1, 3 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Відповідно до п.п.1, 3, 11, 18, 20 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Пунктом 3 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

На етапі відкриття виконавчого провадження, якщо є всі відомості про особу - боржника по справі, однак не вірно або неповно зазначено ідентифікаційний номер боржника, державним виконавцем вживаються дії щодо одержання відомостей, для забезпечення відкриття виконавчого провадження.

Відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення його без прийняття до виконання (ВС/КЦС у справі № 639/2561/18-ц від 24 грудня 2020 р.)

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження N7 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/ 16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14. У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

За чч.1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

За п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Отже, відсутність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа, а дії державного виконавця, яким формально зроблені запити та не проведено жодних дій для встановлення повного ідентифікаційного номеру, формально були зроблені запити та неякісно проведено виконавче провадження, що внаслідок вищезазначеного привело до винесення необгрунтованої постанови, щодо повернення виконавчого документа стягувану.

За викладених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, оскільки заявником доведено належними та допустимими доказами той факт, що при прийнятті постанови державним виконавцем порушено права заявника, визнання дій неправомірними та визнання документу незаконним та необхідність зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 447-451 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Головного управління Національної поліції у м. Києві на дії Старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романа Володимирича, боржник: ОСОБА_1 та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Романа Володимирича від 27.09.2022 року по виконавчому провадженню № 69663610 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 25.11.2022.

Суддя: