Справа № 355/591/22
Провадження № 2/355/741/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Чехова С.І.

за участю секретаря Бруханського І.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Договором дарування квартири від 11 травня 2017 року посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори зазначено, що ОСОБА_3 (дарувальник) добровільно та безоплатно передала у власність ОСОБА_1 (обдарованій) квартиру АДРЕСА_1 . Також в квартирі значиться її діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ... Відповідач не проживає в даній квартирі понад шість місяців за іншою адресою. Під час сумісного проживання відповідач чинив конфліктні ситуації, часта перебував в нетверезому стані, що негативно впливало психіку дітей. У зв`язку з вказаним просить задоволити позов.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задоволити позов посилаючись на обставини, які викладені в позові..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. До початку розгляду справи відповідачем надіслано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи у повному об`ємі, а саме:

Копію паспорта позивачки з якого слід, що вона є громадянкою України має реєстрацію по АДРЕСА_2 (а.с.6-7)

Копією договору дарування квартири від 11 травня 2017 року, за яким ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ( а.с. 10-12)

Копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.05.2021 за індексним номером 87782988, з якого слід, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 13)

Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства з метою підтвердження фактичного місця проживання осіб від 14 червня 2022 року, за яким в квартирі АДРЕСА_1 , за яким в даній квартирі відповідач зареєстрований, однак фактично не проживає (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, позивачем доведено, що вона на праві приватної власності є власником квартири АДРЕСА_1 , де залишається зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , який довгий час не проживає у квартирі, особистих речей у квартирі не має.

Згідно ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно висновку, який викладено у Постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс. 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як слід з ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 за адресою квартири АДРЕСА_1 , не проживає більш як 6 місяців, тобто є таким що втратив право користування квартирою належною на праві власності позивачу.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд приходить до наступного висновку.

За ч.1 ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

У разі, якщо на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на заявку осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсує рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. України. У разі звинувачення звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно з п.9 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

За ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні ціни до позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи виправляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» зазначено, що з 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.

Враховуючи викладене, підлягає стягненню судовий збір у розміром 992, 40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 229, 263- 265, 405 ЦПК України, с. 71, 72 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 992 ( дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок на наступний рахунок.

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106

Код отримувача ( ЄДРПОУ):37993783

Банк отримувача: Казначейство України ( ЕАП) 899998

Номер рахунку : UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2022 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов