Справа № 446/1855/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька цивільну справу за поданням заступника начальника Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Малишко М.М. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

21.11.2022 заступник начальника Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Малишко М.М. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника директора ТзОВ "Святибор" ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання зобов`язань.

В обґрунтування подання покликається на те, що в неї як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження №61277710 з виконання постанови №ЛВ 3986/1425/АВ/ФС, виданого 27.12.2019 ГУ Держпраці у Львівській області про стягнення із ТзОВ "Святибор" в користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 375570,00 грн. Вказує, що директор боржника не з`являється на виклики державного виконавця, не виконує покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", що свідчить про його ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього постановою.

За змістом ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Заступник начальника Малишко М.М. в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, подання підтримала.

Враховуючи зазначену норму закону, суд вважає можливим розглянути вказане подання за наявними матеріалами справи.

Вирішуючи питання по суті даного подання, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) перебуває виконавче провадження №61277710 з виконання постанови №ЛВ 3986/1425/АВ/ФС, виданого 27.12.2019 ГУ Держпраці у Львівській області про стягнення із ТзОВ "Святибор" в користь Державного бюджету України штрафу у розмірі 375570,00 грн.

Постановою державного виконавця від 13.02.2020 відкрито виконавче провадження з виконання вищезгаданої постанови, що доводиться копією постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як видно з матеріалів справи, таке рішення на даний час не виконано, а примусові заходи, що вжиті державним виконавцем, не призвели до реального виконання рішення суду.

Зі змісту ч.3 ст.441 ЦПК України вбачається, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею рішення інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Також, відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівникаборжника -юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

Відповідно до п.5, ч.1 та ч.2, ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

В матеріалах справи відсутні дані про наявність у директора боржника паспорта Громадянина України для виїзду за кордон. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов переконання, що вимога державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за кордон є безпідставною та необгрунтованою.

Оцінюючи факт ухилення директора боржника від виконання його зобов`язань, суд виходив із наступного.

Як роз`яснено у Листі Верховного Суду України від 01.02.2013р. ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Як встановлено судом, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, що директор боржника ОСОБА_1 не з`являється на виклики державного виконавця та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань покладених на нього.

В силу положень ст. 33 Конституції України особа, яка має невиконані договірні, аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, зі змісту вищезазначених норм вбачається, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного чи приватного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших громадян.

На підставі визначених у ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь які свідомі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок не заважають будь які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте всупереч вимогам процесуального закону, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ухилення директора боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього постановою ГУ Держпраці у Львівській області.

Звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, заступник начальника Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення директора боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань.

Суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження факту, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього постановою №ЛВ 3986/1425/АВ/ФС, виданою 27.12.2019 ГУ Держпраці у Львівській області, та що державним виконавцем вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на погашення боргу. В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник ухилявся від сплати боргу. Хоча саме державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, тому з врахуванням вищенаведеного у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження у праві виїзду директора боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документу потрібно відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", ст.441 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні подання заступника начальника Кам`янка-Бузького районного відділу ДВС ЗМУМЮ (м.Львів) Малишко М.М. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 21.11.2022.

Суддя: Котормус Т.І.