ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 401/3040/21

провадження № 22-ц/4809/1065/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Спільне підприємство - Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2022 року у складі судді Андріянової С. М. і

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі СП ТОВ «Світловодськпобут») та просила:

- розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, укладений 26 листопада 2020 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 ;

- зобов`язати СП ТОВ «Світловодськпобут» припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що 26 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір з постачання теплової енергії до належної їй квартири АДРЕСА_2 , терміном на 5 років.

Позивач свої зобов`язання за договором виконувала у повному обсязі, натомість відповідач надавав неякісні послуги, а гаряче водопостачання взагалі відсутнє.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до СП ТОВ «Світловосдькпобут» із вимогою розірвати договір, складала акт-претензію про невідповідність санітарним нормам температурного режиму, причиною чого було від`єднання її будинку від подачі теплоносія, на що отримувала формальні відповіді, а тому звернулась до суду з позовом.

16 травня 2022 року в судовому засіданні суду першої інстанції було залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловосдькпобут» в частині зобов`язання припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до СП ТОВ «Світловодськпобут» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач письмової заяви про відмову від користування послугою з теплопостачання до СП ТОВ «Світловодськ» не подавала, лише щодо розірвання існуючого договору.

Доказів на підтвердження своїх висновків щодо істотних порушень відповідачем умов договору позивачем не надано, не вказано, у чому конкретно вони полягають та якими доказами підтверджуються.

Суд першої інстанції вважав, що право споживача на відключення від системи теплопостачання і розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов.

З огляду на те, що квартира позивача знаходиться в будинку, де лише 5 із 70 квартир відключено від централізованого постачання, рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та рішення органу місцевого самоврядування про відключення всього будинку від мереж централізованого опалення немає, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2022 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно установлено обставини, що мають значення для справи.

Позивач вважає, що подаючи заяву від 22.12.2020 директору СП ТОВ «Світловодськпобут», в якій вона повідомила про неналежне теплопостачання, аварійні випадки та просила розірвати договір про надання послуги постачання теплової енергії, вона відмовилась від користування послугами з теплопостачання.

З метою отримання доказів істотних порушень відповідачем умов договору, 18.01.2022, ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про витребування у СП ТОВ «Світловодськпобут» виписки з журналу обліку спожитої енергії та дані дат з технічного журналу аварійного стану та технічних робіт на теплотрасах району «Спецстрой», проте, судом першої інстанції в задоволенні клопотання було відмовлено.

Крім того, з метою належної фіксації істотних порушень відповідачем умов договору про надання послуг з постачання теплової енергії ОСОБА_1 звернулась до Світловодського міського голови з відповідною заявою, в якій скаржилася на низьку температуру в квартирі та просила створити комісію для встановлення наявності тепла в квартирі.

СП ТОВ «Світловодськпобут» не підготувалося до опалювального сезону 2019-2020 років та 2020-2021 років, що підтверджується протоколами позачергових засідань обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій № 31 від 24.11.2019, № 39 від 10.12.2020.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеному в режимі відеоконференції, ОСОБА_1 та її представник адвокат Баранчук Ю. В. підтримали доводи апеляційної скарги, представник СП ТОВ «Світловодськпобут» Кожумяка М. Ю. заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» укладено договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до якого СП ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем, а Дворнікова І.В. - споживачем послуг.

Позивачем на підтвердження своїх вимог було надано копію заяв адресованих міському голові ОСОБА_2 про надання дозволу на відключення від централізованого опалення для встановлення індивідуального електроопалення та про створення комісії по обстеженню квартири на наявність тепла, копії заяв адресованих СП ТОВ «Світловодськпобут» про розірвання договору через низьку якість послуг з теплопостачання, відповіді СП ТОВ «Світловодськпобут» на заяви ОСОБА_1 , відповідь ОСОБА_1 надана Світловодською міською радою від 16 січня 2021 року.

Згідно інформації СП ТОВ «Світловодськпобут» щодо відключення опалювальної площі квартир та нежитлових приміщень в житлових будинках (>50%), які зняті з абонентського обліку станом на 01 січня 2021 року та інформації по багатоквартирних житлових будинках, які відключені від централізованого опалення станом на 01 січня 2021 року, квартира позивача знаходиться в будинку, де лише 5 із 70 квартир відключено від централізованого постачанн, а рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та рішення органу місцевого самоврядування про відключення всього будинку від мереж ЦО немає.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 41, 42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Права споживачів захищає держава.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до частини статті 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом п. 12 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі- Правила), які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п.п. 12 п. 42 Правил споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 167 від 26 липня 2019 року затверджено Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води (далі Порядок), який визначає процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії. (пункт 1 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 1 розділу ІІІ вказаного Порядку передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до системи (мережі) централізованого опалення та системи (мережі) постачання гарячої води, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від централізованого опалення та постачання гарячої води у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від системи (мережі) централізованого опалення та системи (мережі) постачання гарячої води.

Аналізуючи навдедені нормативно-правові акти, суд приходить до висновку, що для розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання необхідно виконати умови, які дають можливість від`єднання від централізованих мереж через які ці послуги надаються виробником споживачу.

Зазначене свідчить про те, що право споживача на відключення від системи теплопостачання і в подальшому розірвання договору про надання послуг з теплопостачання не є абсолютним, воно може бути реалізовано лише за певних умов.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина першастатті 12 ЦПК України).

Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Матеріалами спарви підтверджується, що 26 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та СП ТОВ «Світловодськпобут» укладено Договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до якого СП ТОВ «Світловодськпобут» зобов`язується надавати споживачу послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (а. с. 7-8).

Відповідно до п. 42 зазначеного Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом п`яти років з дати набрання чинності. Договір вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про необхідність його перегляду.

Договір може бути розірвано достроково у разі: зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил, переходу права власності (користування) (п. 43 Договору).

22 грудня 2020 року та 01 березня 2021 року позивач зверталась до відповідача із заявами, в яких просила розірвати договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 26.11.2020 (а. с. 10, 12).

05 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до міського голови Маліцького А. І. із заявою про надання дозволу на відключення від централізованого опалення для встановлення індивідуального електроопалення (а. с. 9).

Згідно інформації СП ТОВ «Світловодськпобут» щодо відключення опалювальної площі квартир та нежитлових приміщень в житлових будинках (>50%), які зняті з абонентського обліку станом на 01 січня 2021 року та інформації по багатоквартирних житлових будинках, які відключені від централізованого опалення станом на 01 січня 2021 року, квартира позивача знаходиться в будинку, де лише 5 із 70 квартир відключено від централізованого постачання (а. с. 32, 33, 86).

Даних про наявність рішення співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та рішення органу місцевого самоврядування про відключення всього будинку від мереж централізованого опаленя матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що відповідач надавав їй неякісні послуги, а гаряче водопостачання взагалі відсутнє.

Разом з тим, позивач не надала докази того, що половина квартир у багатоквартирному будинку, в якому знаходиться належна їй на праві власності квартира, відключена від мереж централізованого опалення та існує рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на відключення від вказаних мереж його квартири, як наслідок, відсутні підстави для задоволення вимог про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для розірвання договору про надання послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки чинним законодавством України не передбачено право споживача на відмову від отримання послуг, якщо відключенню від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води підлягає тільки його квартира, яка знаходиться у багатоквартирному будинку.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 401/661/20 (провадження № 22-ц/4809/196/21).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач, подаючи заяву від 22.12.2020 директору СП ТОВ «Світловодськпобут» відмовилась від користування послугами з теплопостачання є помилковими, оскільки нормами законодавства України не передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, окремих квартир багатоквартирних будинків із ініціативи споживача в односторонньому порядку, а лише з дотриманням умов, передбачених Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 № 169.

Посилання позивача на те, що вона зверталась до суду з клопотанням про витребування у СП ТОВ «Світловодськпобут» виписки з журналу обліку спожитої енергії та дані дат з технічного журналу, а також із заявою до Світловодського міського голови, в якій скаржилася на низьку температуру в квартирі та просила створити комісію для встановлення наявності тепла в квартирі, також не заслуговують на увагу суду, з огляду на те, що відсутність в матеріалах справи доказів дотримання позивачем порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Доводи апеляційної скарги про те, що СП ТОВ «Світловодськпобут» не підготувалося до опалювального сезону 2019-2020 років та 2020-2021 років, не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 липня 2022 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21.11.2022.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. І. Чельник