СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9229/19

пр. № 2/759/1371/22

23 листопада 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Шум Л.М.

за участі секретаря судових засідань Лешко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням, визнання членом сім`ї наймача, встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив з урахуванням уточнених позовним вимог визнати за ним право користування жилим приміщенням - квартирою квартирою АДРЕСА_1 ; визнати його членом сім`ї наймача вказаної квартири; встановити факт спільного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період із серпня 2003 року по 05.08.2011р.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач з серпня 2003 року проживав однією сім`єю разом із своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі АДРЕСА_1 . Разом вони вели спільне господарство, забезпечували утримання у належному стані квартиру, несли інші видатки, пов`язані з утримуванням нею. Право користування квартирою АДРЕСА_2 батько позивача - ОСОБА_2 отримав на підставі ордеру на жиле приміщення та зареєстрував своє місце проживання (прописку). Тобто, батько позивача, отримавши ордер на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , вселився до неї у передбаченому на той момент порядку та зареєстрував своє місце проживання у квартирі і набув прав наймача в розумінні Житлового кодексу. Позивач, як син наймача та за його згодою, фактично був вселений до квартири і в силу приписів ст.ст. 64,65 ЖК України, набув нарівні з наймачем прав, що виникають з підстав користування квартирою. З моменту початку користування квартирою, ОСОБА_2 в повному обсязі виконувались зобов`язання як наймача.

05.08.2011 року батько позивача ОСОБА_2 вийшов з дому за місцем свого проживання і не повернувся. З приводу зникнення батька позивач неодноразово звертався до органів внутрішніх справ щодо його розшуку. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 03.09.2015 року у справі № 759/8388/15-ц ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків Бориспільського району Київської області області, зареєстрованого: АДРЕСА_3 оголошено померлим. На виконання вказаного рішення суду, 05.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 . З моменту зникнення батька, позивач продовжує проживати у вищевказаній квартирі та виконує обов`язки як наймач за договором, зокрема своєчасно і у повному обсязі оплачує вартість наданих комунальних послуг, вживає заходи для усунення виявлених у квартирі несправностей, шляхом проведення поточного ремонту. Вказане підтверджується квитанціями, чеками про оплату за надані комунальні послуги (утримання будинку, прибудинкової території, послуг з водопостачання і водовідведення, постачання електроенергії тощо) та на проведення поточного ремонту (закупівля матеріалів і обладнання).

19.04.2019 року відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації відмовив позивачу у реєстрації місця проживання за вказаною заявою, у зв`язку з відсутністю згоди наймача житлового приміщення на реєстрацію місця проживання третіх осіб в об`єкті нерухомості. Таким чином, право позивача, як користувача та наймача за адресою: АДРЕСА_3 не визнається.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13.07.2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Розпорядження Святошинського районного суду м. Києва № 48 від 02.05.2022 р., у зв`язку з перебуванням судді ВойтенкоЮ.В. на лікарняному, зазначене вище цивільне провадження шляхом повторного автоматичного розподілу було передано у моє провадження.

Ухвалою суду від 04.05.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 14.06.2022р. закрито підготовче засідань ) призначено справу до судового розгляду.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, надала до суду відзив в якому зазначила, із змісту позову та доданих до нього документів, вбачається, що предметом спору є однокімнатна квартира АДРЕСА_4 , яка була надана ОСОБА_2 на сім`ю з одні» особи (на нього). Позивач зазначає, що з серпня 2003 року за згодою наймача квартири він був вселений в спірне жиле приміщення, однак в матеріалах справи відсутня письмова згода наймача та його дружини ОСОБА_3 , яка на той час була зареєстрована та мала право користування житлом, на вселення в спірну квартиру сина- ОСОБА_1 . З копії довідки форми Б вбачається, що позивач ОСОБА_1 був зареєстрований у двокімнатній квартирі, житловою площею 26,7 кв.м, АДРЕСА_5 . З 1985 року по 1994 роки позивач разом з малолітньою донькою ОСОБА_4 були зареєструвані за адресою: АДРЕСА_6 . Вказані факти спростовують твердження позивача про спільне проживання його з батьком за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд, вислухавши думку сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що поз підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.25/.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.09.2015р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 оголошено померлим/а.с.30,31/.

На підставі вказаного рішення Відділом ДРАЦС Святошинського районного управління юстиції м. Києві видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 /а.с.32/.

Судом встановлено, що 10.06.1991р. ОСОБА_2 було видано ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 на одну особу/а.с.ЗЗ/.

11.12.2003 р. між ЖЕО -808 КП УЖГ Святошинського району м. Києва та батьком позивача бу укладено договір найму жилого приміщення/а.с.34-35/.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , і 174 з 27.08.1991р. по теперішній час/а.с.219, 236/.

19.04.2019р. при зверненні позивача до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА з приводу реєстрації у спірній квартирі, було відмовлено, оскільки відсутня згода наймача житлового приміщення на реєстрацію місця проживання третіх осіб./а.с.36/.

Відповідно до листа від 09.04.2019р. № 107-56/2925 за інформацією сектору з питань приватизації житлового фонду Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, документи щодо, приватизації квартири АДРЕСА_1 , не оформлялись/а.с.52/.

Відповідно до ч.І ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, подані учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається : на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інші осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України, згідно з якою належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не спростовують предмета доказування.

Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установої організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно з ч.1,2,3 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач вселився в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , до свого батька як член сім`ї в 2003 році. Проживає у вказаній квартирі і по теперішній час, сплачує комунальні послуги, що підтверджується наданими сплаченими рахунками за житлово-комунальні послуги, утримує квартиру в належному стані, дбає про житло.

Допитані в залі судового засідання свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили той факт, що позивач проживав постійно з батьком за адресою АДРЕСА_3 .

Допитана в залі судового засідання свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що працювала з батьком позивача на будівництві. ОСОБА_8 постійно приходив до батька, приносив продукти. Вона часто бувала у квартирі в гостях. Після зникнення батька позивач продовжує жити у квартирі, зробив ремонт. У ОСОБА_2 спільних дітей з дружиною ОСОБА_10 не було.

Як вбачається із довідки форми Б у спірній квартирі була зареєстрована дружина померлого ОСОБА_2 , яка померла/а.с.240/.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 13.08.1969 р. був зареєстрований з 21.05.2002 р. по 02.04.2019р. за адресою: АДРЕСА_6 /а.с.220/.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Однак, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 Листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

При цьому, відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_1 вселився у спірну квартиру за усною згодою батька, на законних підставах, як члени сім`ї наймача (син) у 2003 р., вів спільне господарство з батьком, постійно проживав з ним та проживає по теперішній час, сплачує комунальні послуги, доглядає за житлом, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 16,29,824 ЦК України, ст.ст. 64,65,106 ЖК України, ст.ст. 12. 76- 81. 259. 263-265. 268. 351. 354 ППК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Святошинської районної у м. Києві державної адмініеі про визнання права користування жилим приміщенням, визнання членом сім`ї наймача, встанови факту спільного проживання - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний н облікової карки платника податків НОМЕР_1 право користування жилим приміщенням квартирою № що знаходиться в будинку АДРЕСА_7 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер обліь карки платника податків НОМЕР_1 членом сім`ї наймача квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт спільного проживання однією сім`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період із серпня 1 року по 05.08.2011 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський район суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішенн: було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строк) апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення й повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги вс учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийня постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Шум