Справа №638/3732/15-ц
Провадження № 2/638/680/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвіри Д.М.,

за участю секретаря Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

встановив:

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом, який з часом уточнив, в якому просить стягнути з відповідачів в рівних частках заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 12244, 79 грн. за період з 01.03.2003 року по 31.10.2012 р. та судовий збір.

Свої вимоги комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» обґрунтовує тим, що позивач надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України «Про житлово - комунальні послуги» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, що регулюють відносини між виконавцем послуг - Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі та споживачами, які отримують ці послуги. За період з 01.08.2003 року по 31.10.2012 року відповідачі не у повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість на загальну суму 12244,79 грн., з огляду на що позивач звернувся до суду із даним позовом.

Представник ОСОБА_1 адвокат Ходаковський Ю.В. надав суду заперечення на позовні вимоги, зазначив, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , є його колишня дружина ОСОБА_2 . Натомість, ОСОБА_1 не має частки у праві власності в зазначеній квартирі. Просив застосувати строки позовної давності, в позовній заяві відмовити. Вважав, що оплата послуг відповідачем у вересні 2011 року міг бути зроблений померлою матір`ю.

В подальшому, ОСОБА_1 надав заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що не підписував умови договору з послуг теплопостачання, а оскільки договір не укладено, то і нарахування проведені незаконно.

ОСОБА_2 подала до суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.11.2010 та рішенням апеляційного суду Харківської області від 05.03.2012 за нею визнано право власності в цілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду зареєстровано в БТІ 09.07.2012. Водночас, фактично ОСОБА_2 проживає в належній їй квартирі з часу реєстрації, а саме 12.01.2013 року. Крім того, ОСОБА_2 зауважила, що з 05.09.2007 на підставі рішення суду вона була знята з реєстрації місця проживання, а в спірній квартирі мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Також, рішенням суду встановлено, що деякий час власником спірної квартири була ОСОБА_4 , яка також повинна сплачувати заборгованість. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з неї заборгованості.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 12 травня 2015 року у складі головуючого судді Омельченко К.О. відкрито провадження у справі.

11.05.2017 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова за клопотанням представника позивача до справи залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

10.09.2019 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова за клопотанням представника позивача залучено у якості співвідповідача по справі ОСОБА_4 .

19.09.2019 року представником позивача подано уточнену позовну заяву.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №638/3732/15-ц між суддями від 16.03.2021, справу передано судді Цвірі Д.М.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явилась, про причини неявки та їх поважність суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явилась, про причини неявки та їх поважність суду не повідомила.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи.

Судом були спрямовані судові повістки про виклик відповідачів в судові засідання за адресою місця проживання (перебування), однак судова кореспонденція була повернута оператором поштового зв`язку «Укрпошта» до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

За адресою: АДРЕСА_2 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та комунальним підприємство «Харківські теплові мережі» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання.

Відповідно до розрахунку нарахування та оплати за теплопостачання з урахуванням періоду платежів за о/р № НОМЕР_1 за період з 03.2003 року по 10.2012 заборгованість становить 12244 грн. 79 коп.

Крім того, за о/р №2650 проводились сплати: 10.2011 189,21 грн; 09.2011-37,29 грн.; 01.2011-117,16 грн.; 09.2007 1,15 грн; 08.2007-43,7 грн.; 07.2007 -36,13 грн.; 06.2007-36,13 грн.; 05.2007-36,13 грн; 12,2006-120,71 грн; 11.2006-120,71 грн.; 08.2003-34,31 грн.

Відповідно до копії договору дарування від 04.03.1997 р., посвідченого Державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О., ОСОБА_1 подарував квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 .

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 11.09.2008, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О., ОСОБА_5 продала ОСОБА_4 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 22 листопада 2010 року по справі №2-301/10, частково зміненим рішенням апеляційного суду Харківської області від 05 березня 2012 р. визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Переведено на ОСОБА_2 права та обов`язки покупця Ѕ частки квартири АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на цю частину, у порядку набуття права власності з правочину. Вирішено виплатити ОСОБА_4 26000 грн. 00 коп., які знаходились на депозитному рахунку. Зазначене рішення набрало законної сили.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.02.2016 №53407080, власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 :

- Ѕ частки за період з 11.09.2008 по 05.06.2012 була ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №1-2805 від 11.09.2008, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

-в цілому з 05.06.2012 ОСОБА_2 на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.11.2010 по справі №2-301/10, рішення апеляційного суду Харківської області від 05.03.2012 по справі №22ц-2090/52012.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 18 серпня 2013 р., актовий запис №10963, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_2 :

ОСОБА_1 з 09.07.1991 по 03.07.2019;

ОСОБА_2 з 12.01.2013 по 28.05.2019;

ОСОБА_3 з 24.01.2013 по 28.05.2019;

ОСОБА_5 з 09.07.1991 по 24.09.2013.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг, із відомостями про заборгованість, свідчить про порушення, не визнання або оспорювання охоронюваних законом його цивільних прав та інтересів.

Відповідачі, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з матеріалами справи, Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надаються послуги з теплопостачання та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_2 , за якою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Оскільки заборгованість нарахована позивачем виникла за період з 01.03.2003 по 31.10.2012 суд вважає за необхідне керуватися Житловим Кодексом України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Житлового Кодексу України, в чинній на час спірних правовідносин редакції, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця. Строки квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартплату і плату за комунальні послуги.

Згідно з ч. 162 Житлового Кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до п.1 ч.1, п. 1,5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1,2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.7 п.п.1,2 постанови КМУ «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» №45 від 24.01.2006 р., власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.п. 18, 20 постанови КМУ «Про правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 р., розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.29 п. п.1 постанови КМУ «Про правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» №630 від 21.07.2005 р споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно ст. ст. 526, 610 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання визнаються його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Судом встановлено, що власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , були:

-по березень 1997 р. ОСОБА_1 ;

-з березня 1997 р. по вересень 2008 ОСОБА_5 ;

-з вересня 2008 по травень 2012 ОСОБА_4 ;

-з червня 2012 ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 24.01.2013 по 28.05.2019, тобто в неохоплений позовними вимогами період.

Відповідно до ч.2 п.10 Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572» та постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 року № 5 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572» оплата за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій проводиться за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар).

Згідно з ч.1 ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізуючи викладені нормативно-правові акти, суд вважає, що обов`язок по сплаті комунальних платежів покладається на власника майна, який в подальшому має право стягнення в порядку регресу.

Тобто, належним відповідачем за період виникнення заборгованості з вересня 2008 по травень 2012 є ОСОБА_4 , а з червня 2012 по жовтень 2012 ОСОБА_2 .

З наданого представником позивача розрахунку убачається, що заборгованість за о/р № НОМЕР_1 за період з вересня 2008 по травень 2012, з урахуванням проведених сплат, складає 7492,23 грн., за період з червня 2012 по жовтень 2012 складає 1289,59 грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеними у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15.

Заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності укладеного договору на теплопостачання з позивачем спростовуються фактичним отриманням послуг, що надані позивачем за адресою АДРЕСА_3 . Крім того, суду не надано жодних доказів про звернення відповідачів до позивача щодо відсутності теплопостачання чи неналежного теплопостачання за адресою АДРЕСА_2 .

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю утри роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України.)

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (стаття 267 ЦК України).

На думку суду не підлягає задоволенню клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки за о/р №2650 проводились сплати: 10.2011 189,21 грн; 09.2011-37,29 грн.; 01.2011-117,16 грн.; 09.2007 1,15 грн; 08.2007-43,7 грн.; 07.2007 -36,13 грн.; 06.2007-36,13 грн.; 05.2007-36,13 грн; 12,2006-120,71 грн; 11.2006-120,71 грн.; 08.2003-34,31 грн., що свідчить про переривання строків позовної давності.

Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 про оплату послуг у вересні 2011 року померлою матір`ю.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 не був власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за період з березня 2003 року по жовтень 2012, оскільки відчужив зазначену квартиру за договором дарування від 04.03.1997 р., а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, ОСОБА_4 за період з вересня 2008 по травень 2012 не у повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг за спірний період, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 7492,23 грн., з огляду на що позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Також, за період з червня 2012 по жовтень 2012 заборгованість за о/р №2650 складає 1289,59 грн, яка утворилась коли власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , стала ОСОБА_2 , а тому заборгованість в сумі 1289,59 грн. підлягає стягненню з останньої.

На думку суду вимоги за період з березня 2003 по серпень 2008 задоволенню не підлягають, оскільки належним відповідачем за вказаний період є правонаступники ОСОБА_5 , які позивачем до участі в справі не залучались.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов судом задоволений частково, при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 136,30 грн, з ОСОБА_4 на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 83 грн. 39 коп, а з ОСОБА_2 в сумі 14 грн.35 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 141, 257, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 7492 (сім тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні 23 коп., а також судовий збір в сумі 83 (вісімдесят три) гривні 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1289 (одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) гривень 59 коп., а також судовий збір в сумі 14 (чотирнадцять гривень) 35 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , місце реєстрації: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП невідомий.

Суддя Д.М. Цвіра