П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/43827/19

Номер провадження 22-ц/824/8796/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н.Г., у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення для житлових будинків комунальної форми власності. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення, які постачає позивач, за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивач не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на 01 вересня 2019 року становить: 50 754,28 грн. - за надані послуги з централізованого опалення;1 718 грн. 60 коп. - інфляційна складова боргу; 1 1124 грн. 15 коп. - 3% річних нараховані на суму заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року (а.с. 123-127) у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, 24 червня 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» направило апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його незаконність, просило рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідає є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Разом з тим, за період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року кошти за спожиті послуги, відповідач не сплачував, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість за вказаний період у розмірі 50 754 грн. 28 коп. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за вищевказаною адресою здійснює КП «Київтеплоенерго», яке продовжує бути постачальником таких послуг після ПАТ «Київенерго», що підтверджується корінцями нарядів на включення та відключення опалення та платіжні документи із зазначенням прізвище та ініціалів відповідача, кількість зареєстрованих осіб, тарифу, суми до сплати, розміру заборгованості за спожити послуги. Разом з тим, за період з 01 листопада 2018 року по 30 вересня 2019 року кошти за спожиті послуги, відповідач не сплачував, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість за вказаний період у розмірі 50 754 грн. 28 коп. Доказів на підтвердження факту відключення від мереж центрального опалення та гарячого постачання та встановлення автоматичного (індивідуального) опалення у квартирі відповідача, останнім надано не було.

Скаржник зазначає, що відповідач звертався до нього з метою відключення квартири АДРЕСА_1 від загальнобудинкової системи теплоспоживання житлового будинку, проте йому було повідомлено, про здійснення нарахування з централізованого опалення після документального підтвердження факту санкціонованого відключення від системи централізованого опалення його квартири. Також товариство зазначило, що в квартирах в яких установлено індивідуальне опалення, слід надати для розгляду пакет документів, які підтверджують правомірність відключення від мереж теплопостачання. З вказаної відповіді також вбачається, що документи, які необхідні для зняття нарахування за послугу централізованого опалення відповідачем до товариства були надані не в повному обсязі.

Отже, оскільки відповідачем не надано відповідного пакету документів, який би підтверджував правомірність відключення від мереж теплопостачання, скаржник вважає, що таке відключення було здійснено останнім самовільно. Крім того, згідно відповіді ПАТ «Київенерго» від 12 березня 2018 року, відповідачем не надано доступу до квартири працівникам товариства для обстеження на предмет наявності чи відсутності автономного (індивідуального) опалення у квартирі.

Таким чином, квартира відповідача не була відключена від мережі централізованого опалення у встановленому Законом порядку, а послуга з централізованого опалення надавалася в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

26 жовтня 2022 року від відповідача на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, разом з тим, у супереч приписам ч. 4 ст. 360 ЦПК України до відзиву не додано докази надсилання його копії скаржнику, а тому даний відзив не враховується колегією суддів під час перегляду оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1 була надбудована на місці горища будинку та в ній відсутнє центральне теплопостачання. Вказані обставини не спростовані позивачем, як і не надано доказів що горище будинку АДРЕСА_2 , а в подальшому новостворені квартири, були підключені до загальної системи опалення по якій надаються послуги, зокрема відповідачу.Також суд зазначив, що враховуючи відсутність доказів підключення до централізованої системи опалення, він не може прийняти до уваги посилання представника позивача, що відповідач звертався щодо відключення від системи централізованого опалення.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, зареєстрованого 25 листопада 2003 року за № 103, у будинку АДРЕСА_3 здійснено надбудову аттикового мансардного поверху у якому розміщено дві житлових квартири загальною площею 657 м2. Показники виробничого устаткування, технологічного обладнання об`єкта: котел МАG-24 - 2 шт., фірми vaillant; водонагрівачі: КЕА-130. Зовнішні комунікації об`єкта прокладені згідно з технічними умовами і затвердженим проектом, прийняті відповідними постачальними та обслуговуючими підприємствами в експлуатацію: водопостачання - від існуючого водопроводу; теплопостачання - відсутнє (автономне); газопостачання - від існуючого газопостачання. Надбудова ат тикового та мансардного поверхів житлового будинку прийнято в експлуатацію (а.с. 45-47).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 39). Вказана квартира розташована на мансардному поверсі.

Згідно акту приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт), газопостачання додаткових квартир на мансарді житлового будинку АДРЕСА_2 , від 06 лютого 2003 року, будівельно-монтажні роботи виконані в повному обсязі згідно за проектом і вимогами ДБН В 2.5. Пред`явлено до приймання газообладнання вважати прийнятим з 06 лютого 2003 року для проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт). Цей акт приймання вважати підставою для дозволу пуску газу для проведення пуско-налагоджувальних робіт (а.с. 41-42).

Згідно акту обстеження квартири на наявність газових приладів від 30 червня 2017 року складеного уповноваженими особами ПАТ «Київгаз» за адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , виявлено, що у приміщенні топкова розташовано два лічильника типу РЛ-2,5 та РЛ-6. Також розташований котел viessmann 35 кВт, котел vaillant 3,3 кВт (а.с. 48).

З 01 травня 2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 №34 (5085) (а.с. 23).

Згідно корінців наряду № 22 від 06 квітня 2019 року та № 61 від 09 листопада 2018 року КП «Київтеплоенерго», будинок АДРЕСА_3 підключений до централізованого теплопостачання (а.с. 09, 10).

Згідно листа ПАТ «Київенерго» від 12 березня 2018 року, ОСОБА_1 повідомлено про те, що товариство розглянуло його звернення щодо відключення квартири АДРЕСА_1 , від загально будинкової системи теплопостачання житлового будинку. Зазначено, що документи необхідні для зняття нарахувань за послугу з централізованого опалення за вищевказаною адресою, надано не було. Також не надано доступу до квартири працівникам товариства для проведення обстеження, у зв`язку з чим, відсутня можливість підтвердити факт наявності автономного (індивідуального) опалення у приміщенні (а.с. 49-50).

У листі до ПАТ «Київенерго» від 16 березня 2018 року ОСОБА_1 зазначає, що він не звертався до товариства з проханням про відключення його квартири від загально будинкової системи теплопостачання та опалення житлового будинку. Зазначив, що його квартира ніколи не була підключена до загально будинкової системи опалення та гарячого водопостачання (а.с. 51).

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пунктів 5,6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05 липня 2005 року. Вказана квартира була побудована у 2000-2002 р. на мансардному поверсі будинку та була прийнята в експлуатацію у 2003 році, з поміткою про опалення - автономне опалення, що підтверджується актом при прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Тобто, з вказаного вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 було встановлено автономне опалення. Доказів на підтвердження того, що зазначена квартира була в подальшому відключена від автономного опалення та підключена до центрального опалення, матеріали справи не містять. Разом з тим, згідно розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, долученої до позовної заяви, позивач нараховував відповідачу кошти за послугу з централізованого опалення, в той час, як у відповідача наявне автономне опалення квартири.

Слід зазначити, що відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначенні для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Таким чином, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язанні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку, наявність автономного опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Разом з тим, із наданого позивачем розрахунку заборгованості, не можна встановити наявність у позивача заборгованості за послугу з опалення що стосується саме місць загального користування. Крім того, розрахунком заборгованості було здійснено позивачем за послугу з централізованого опалення, а в той час, як у квартирі позивача наявне автономне опалення.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Посилання скаржника на те, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , а також на відсутність доказів на підтвердження факту відключення від мереж центрального опалення та гарячого постачання та встановлення автоматичного (індивідуального) опалення у квартирі відповідача, є помилковим та спростовується наявними в матеріалах справи актом про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта та актом приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт) з яких вбачається, що у вищевказаній квартирі було встановлено автономне опалення.

Посилання скаржника на те, що відповідач звертався до нього з метою відключення квартири АДРЕСА_1 від загальнобудинкової системи теплоспоживання житлового будинку, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Натомість, згідно листа до ПАТ «Київенерго» від 16 березня 2018 року, ОСОБА_1 зазначає, що він не звертався до товариства з проханням про відключення його квартири від загально будинкової системи теплопостачання та опалення житлового будинку. Також зазначив, що його квартира ніколи не була підключена до загально будинкової системи опалення та гарячого водопостачання

Посилання скаржника на те, що відповідачем було здійснено самовільне відключення від теплопостачання, є безпідставним, оскільки згідно з згідно акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта та акту приймання газообладнання для проведення комплексного випробування (пуско-налагоджувальних робіт), у квартирі АДРЕСА_1 було встановлено автономне опалення.

Посилання скаржника на корінці нарядів на включення та відключення опалення та платіжні документи із зазначенням прізвище та ініціалів відповідача, не свідчить про те, що квартира АДРЕСА_1 була підключена до централізованого опалення.

Посилання скаржника на те, що згідно відповіді ПАТ «Київенерго» від 12 березня 2018 року, відповідачем не надано доступу до квартири працівникам товариства для обстеження на предмет наявності чи відсутності автономного (індивідуального) опалення у квартирі, не може свідчити про наявність у квартирі АДРЕСА_1 центрального опалення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Т.О. Невідома

В.А. Нежура