провадження 2/175/958/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченко О.Г.,

з секретарем Кульпіна Л.Г..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 листопада 2022 року передана до провадження судді Васюченка О.Г.

В своєму позові позивач посилається на те, що він, ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3 ), про що в книзі реєстрації шлюбів Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 175. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.03.2013р. (бланк серії НОМЕР_1 ). Починаючи із цього часу вони проживали із відповідачем однією сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного.

Від шлюбу мають двох спільних дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (бланк серії НОМЕР_2 ), виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління

- ОСОБА_5 ,? ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (бланк серії НОМЕР_3 ), виданим Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

З перших днів подружнього життя це була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між подружжям зіпсувались, проте позивач та відповідач неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у серпні 2022 року.

Враховуючи, що подружжя більше не проживає однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, то подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них.

Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дітей, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи наявність неповнолітніх дітей та небажання відповідача приймати участь в оформленні розірвання шлюбу позивач вимушений звернутись із позовом до суду про його розірвання.

Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач надала заяву в якій позовні вимоги визнала, справи просила розглянути за її відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 09.03.2013 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище якої ОСОБА_3 ), про що в книзі реєстрації шлюбів Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 175 (бланк серії НОМЕР_1 ). Починаючи із цього часу вони проживали із відповідачем однією сім`єю. Вели спільне господарство та виконували інші обов`язки як членів подружжя щодо один одного.

Від шлюбу мають двох спільних дітей:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (бланк серії НОМЕР_2 ), виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління

- ОСОБА_5 ,? ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (бланк серії НОМЕР_3 ), виданим Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

З перших днів подружнього життя це була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між подружжям зіпсувались, проте позивач та відповідач неодноразово намагались зберегти сім`ю та жити заради дітей. Однак, сторонам це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у серпні 2022 року.

Враховуючи, що подружжя більше не проживає однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини, то подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них.

Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дітей, оскільки такі питання вирішено в позасудовому порядку. Враховуючи наявність неповнолітніх дітей та небажання відповідача приймати участь в оформленні розірвання шлюбу позивач вимушений звернутись із позовом до суду про його розірвання..

У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що шлюбні відносини між подружжям припинились, відсутні будь-які взаємні сімейні права та обов`язки. Збереження сім`ї неможливо, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати, прізвище відповідачу залишити ОСОБА_6 (на прохання відповідача).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з відповідача понесені ним судові витрати: 992 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 7, 110, 111, 112, 153, 157 СК України, ст. 4, 5, 18, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 09.03.2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №175 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити без змін

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Васюченко