г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2185/22
Номер провадження 2/213/1312/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання - Демченко Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/2185/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Короткий зміст позовної заяви.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, але відповідач відмовляється розривати шлюб через органи ДРАЦС. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає втрату почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, оскільки разом вони не проживають з червня 2022 року, спільне господарство вони не ведуть, спільного бюджету не мають, майновий спір відсутній, тому надання строку для примирення недоцільно. Просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Процесуальні дії у справі.

26.09.2022 позовна заява надійшла до суду.

03.11.2022 судом отримано інформацію щодо зареєстрованого місяця проживання відповідача.

04.11.2022 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. При цьому заперечує проти стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки він не є ініціатором розлучення, його матеріальне становище незадовільне.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.4 ст.206 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.06.2021 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 326.

Неповнолітніх дітей не мають.

Шлюбні відносини між сторонами припинені. Майнового спору немає.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Висновок суду.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню дружини, відповідач позовні вимоги визнав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, керуючись положеннями ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 50 % сплаченого нею судового збору, а інші 50 % - повернути позивачу з державного бюджету України.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно з наданим позивачем Актом до Договору про надання правничої допомоги від 22.09.2022 року та квитанцією, сторонами договору обумовлена вартість юридичних послуг 1500,00 грн.

Надаючи оцінку зазначеним представником позивача послугам правничої допомоги, суд зазначає, що справи про розірвання шлюбу не є складними, не вимагають вивчення великого обсягу нормативно - правових актів, складення великої кількості процесуальних документів. Тому суд вважає, що складання позовної заяви не вимагало від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи з огляду на незначну складність вказаної справи (малозначна справа) та сталу судову практику у даній категорії справ. На думку суду вартість послуг адвоката в загальній сумі 1300,00 грн. є необґрунтовано завищеною та неспівмірною з обсягом виконаної адвокатом роботи і часом, витраченим на її виконання.

Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу явно завищений, і керуючись критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приходить до висновку, що розмір останніх підлягає зменшенню до 500,00 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 137, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 04 червня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 326.

Копію рішення суду надіслати до Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на повернення судового збору 496 /чотириста дев`яносто шість/ гривень 20 копійок.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, тобто 496 /чотириста дев`яносто шість/ гривень 20 копійок, сплаченого нею за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно квитанції № 5405-6904-7668-2928 від 22.09.2022 року, на розрахунковий рахунок ГУК в Дніпропетровській області /Інгулецький район/ м. Кривого Рогу Казначейства України № UA0004641, , МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного судового рішення - 22 листопада 2022 року.

Головуючий суддя В.В. Попов