Справа №442/4983/22
Провадження №2/442/1104/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,
за участю секретаря Далявської Л.І.,
розглянувши в місті Дрогобичі у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що дізнався про відкрите стосовно нього виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса в додатку «Дія». Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Бригіди В.О. від 23.09.2021 за №30669 заборгованість на підставі кредитного договору становить 11 248,00 грн. Роботодавець позивача - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України отримала від приватного виконавця Пиця А.А. постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в межах виконавчого провадження №67589762. Зазначає, що кредитний договір з відповідачем не укладав, кошти від фінансової установи не отримував, відсутні відомості щодо переуступки боргу. Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, оскільки нотаріально посвідчений договір між ним та відповідачем не укладався та як наслідок не міг бути наданий нотаріусу. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, на підставі якого складено виконавчий напис, з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. На його адресу не надходило вимоги-повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням суми боргу. Нотаріус також не повідомляв про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, а тому він не міг ніяким чином заперечувати проти незаконного нарахування сум і, відповідно, нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис, так як не перевірив безспірність вимог кредитора. Враховуючи вказане, просить визнати вищезгаданий виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті кошти, а також набуті відповідачем у формі основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.
Ухвалою суду від 22.08.2022 року було відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Матеріалами справи встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис від 23.09.2021 за №30669, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 - боржника за кредитним договором АG0038814 від 05.01.2020, укладеним з ТОВ «ФК «Дінеро». Сума заборгованості боржника за період з 29.02.2020 по 18.08.2021 становить 11 248,00 грн., що складається з 6400,00 грн. Простроченої заборгованості за сумою кредиту, 4848,00 грн прострочена заборгованість за відсотками. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто 650,00 грн. із стягувача, що підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.
На підставі вищевказаного виконавчого напису 19.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67589762 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «ФК «Дінеро» заборгованості в сумі 11898,00 грн.
26.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , відповідно до якої вказано, що останній отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, та постановлено стягувати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% від доходу, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до повного погашення заборгованості за виконавчим документом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус, зокрема, керувався статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом ІІ Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 3.1., 3.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за № 1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Проте, на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не було враховано, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка набрала законної сили, пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 був визнаний незаконним та нечинним.
У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін.
Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та «Манівео швидка фінансова допомога» у простій письмовій формі, оскільки пункт 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.
У матеріалах справи відсутні докази того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем, сума відсотків, зазначені у написі, є безспірними.
Отже, враховуючи, що на момент вчинення виконавчого напису за реєстровим №29084 від 20.05.2021 приватний нотаріус керувався нечинним пунктом 2 Переліку, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, оскільки нотарісу не було надано нотаріально посвідченого договору, документів, які свідчать про безспірність заборгованості, а лише розрахунок заборгованості, суд приходить висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Зважаючи на вищенаведене, виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 за №30669 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., не підлягає виконанню.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ «ФК «Дінеро», коштів, стягнутих з нього у вигляді основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження у загальній сумі 10944,27 грн., то така позовна вимога також підлягає задоволенню, оскільки з оглянутої довідки ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України вбачається, що згідно постанови у ВП №67589762 від 26.11.2021 року станом на 31.07.2022 року утримана та перераховна сума коштів складає 10944,27 грн.

На підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись статтями 4, 12 - 13, 19, 81, 84, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №30669 від 23.09.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 11 898,00 (одинадцять тисяч вісімсот дев`яносто вісім гривень 00 коіпйок) грн.
Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у вигляді основного боргу, а також кошти, стягнуті з позивача у вигляді основної винагороди приватного виконавця витрат виконавчого провадження у сумі 10 944,27 (десять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні 27 копійок) грн.
Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір в сумі 1984,80 грн. (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», , адреса: м.Київ, вул.Сурикова, 3, літ.А.

Суддя Медведик Л.О.