Справа № 723/3057/22
Провадження № 2/723/3739/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, зазначивши, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 від якого у них народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір?ю.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2011р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі у розмірі 250гривень на кожну дитину щомвісячнро, починаючи з 21 червня 2011р..

Зазначає, що аліменти визначені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2011р. на утримання дітей відповідач не сплачує, вказаний розмір є недостатнім, діти підросли, зріс рівень цін, зросли витрати на утримання дітей.

На підставі вищевикладеного позивачка просить постановити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.08.2011року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 доходів платника аліментів щомісяця до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надала суду клопотання у якому просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Також надала клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та ухвалити рішення по справі.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач являються батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Відповідач згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09 серпня 2011р. сплачував аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 250гривень щомісяця.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2018р. державним виконавцем Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Казмировичем В.М. встановлено, що згідно заяви стягувачки боржник борг по аліментам сплатив в повному обсязі, просить закрити виконавче провадження про стягнення аліментів. Тому державний виконавець постановив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-795 виданого 20.08.2011р. про стягнення аліментів закінчити.

Норми ст. 184 СК України в редакції, що діяла на час пред`явлення та вирішення позову про стягнення аліментів рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.08.2011року, пов`язували можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі, а також із наявністю інших обставин, що мають істотне значення.

З 08.07.2017 року набрали чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» та відповідно змінені ним положення СК України, згідно з якими можливість присудження аліментів у твердій грошовій сумі перестала пов`язуватися з наявністю у платника нерегулярного, мінливого доходу, одержанням частини доходу в натурі, а частину 3 статті 181 цього Кодексу було викладено в такій редакції: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтю 183 СК України було доповнено частиною 5 такого змісту: «Той із батьків…, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину».

Таким чином, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів, що випливало з суті спірних правовідносин, змісту закону та визнавалося судом (зокрема, постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13) і до зміни редакції СК України, було з 08.07.2017 унормовано прямо.

Зміна способу стягнення аліментів (ст. 181 ч. 3 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ст. 192 ч. 1 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані, зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів.

Саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі ОСОБА_1 , пред`являючи позов, що розглядається. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивача, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із ОСОБА_3 (з твердої грошової суми на частку від доходу) збільшення розміру аліментів, відповідна мета позову обумовлювалася цими підставами.

Відтак, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується як таке. Зазначене, втім, не звільняє позивача від обов`язку діяти у межах, наданих йому актами цивільного законодавства, від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову, зокрема, підстав і умов, необхідних як для зміни способу стягнення аліментів, так і для збільшення їх розміру, яке не може ґрунтуватися на припущеннях, своїми цивільними і процесуальними правами позивач розпоряджається, а право на судовий захист і обов`язок доказування позову здійснює на власний розсуд (ст.12 ч. 1, ст.ст.13,14, ст.20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,76-81 ЦПК України).

Поставивши перед судом питання про зміну способу стягнення раніше присуджених аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати (доходу) платника позивачу належало доводити передусім наявність у платника відповідного доходу як підставу для задоволення вимоги, для визначення розміру аліментів як частки відповідного доходу. Так само, зважаючи на пред`явлення позову з метою збільшення розміру стягуваних аліментів, належало доводити й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України.

Розпорядившись своїми цивільними та процесуальними правами на власний розсуд, позивач не виконала вимог закону щодо належного обґрунтування та доказування позову, ґрунтувалася на недопустимих у доказуванні припущеннях. Стягувач аліментів за наявності для того підстав не позбавлений права і в подальшому ставити питання про зміну розміру стягуваних аліментів зі зміною способу їх стягнення чи без такої зміни, а також вирішувати питання про стягнення заборгованості за аліментами чи діяти в інший передбачений законом спосіб на захист прав дітей.

Окрім цього, суд звертає увагу позивача, що згідно ч. 1ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Таким чином, державний виконавець, при стягненні аліментів визначає мінімальний розмір аліментів з урахуванням внесених змін уст. 182 СК України.

Отже, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення рішення про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки цей розмір встановлено законом.

При цьому, питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2018р. державним виконавцем Сторожинецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Казмировичем В.М. згідно заяви стягувачки (боржник борг по аліментам сплатив в повному обсязі) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-795 виданого 20.08.2011р. про стягнення аліментів закінчено.

Враховуючи, що доказів, які б були підставою для зміни способу стягнення аліментів на утримання дитини, суду не надано, а тому позивач не довела підстави позову про зміну способу стягнення аліментів, визначених рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.08.2011року та виконавче провадження по виконавчому листу закінчено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 13, 19, 23, 76, 81, 263-265 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст. 180,181,182,183, 185, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 від імені якої виступає представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: