ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 569/2031/22

Провадження № 22-ц/4820/1686/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 серпня 2022 року (суддя Безкровний І. Г.) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного 01 вересня 2008 року договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 30 листопада 2021 року виникла заборгованість у розмірі 21892,77 грн, з яких: 2687,68 грн - заборгованість за кредитом, 19205,09 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 серпня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 2687,68 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції у частині задоволення позову, в апеляційній скарзі просить його скасувати у цій частині та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на порушення норм матеріального права. Вважає, що правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, який взяв до уваги суд першої інстанції, не підлягає застосуванню, оскільки у вказаній справі не досліджувалось питання про термін дії платіжної картки та не вирішувалось питання про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Вважає, що дія договору закінчилась 31.01.2010 і позивач пропустив строк позовної давності.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Рішення суду в частині відмови в позові не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 ч. 1 ст 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов про стягнення кредиту, суд виходив з того, що відповідач не повернув кредитні кошти. Заява не містить строку повернення кредиту, а тому кредитор вправі вимагати повернення фактично отриманих коштів.

З висновком суду про задоволення позову про стягнення кредиту колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Установлено, що 01 вересня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Банку із заявою про надання банківських послуг і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався. Строк дії картки, виданої ОСОБА_1 , до січня 2010 року.

За розрахунком позивача станом на 30 листопада 2021 року за договором виникла заборгованість, а саме за кредитом у сумі 2687,68 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме заявою відповідача від 01.09.2008, випискою по особовому рахунку, довідками позивача про встановлення кредитного ліміту та видачу картки, розрахунком заборгованості.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, які зобов`язався повернути, але не повернув Банку. Позовні вимоги про стягнення кредиту є підставними.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності.

На підставі статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Оскільки строк дії картки, виданої ОСОБА_1 , до січня 2010 року, останнє погашення кредиту мало місце у березні 2009 року, перебіг строку позовної давності починається з лютого 2010 року та спливає у лютому 2013 року. АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до суду у лютому 2022 року.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2014 у справі № 6-61цс14 і від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яку апеляційний суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування наслідків якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За відсутності підстав для задоволення позовних вимог відсутні також підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог і стягнення з ОСОБА_1 судового збору необхідно скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові про стягнення кредиту.

Оскільки в позові відмовлено, а відповідач звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю ІІ групи, відповідно до статті 141 ЦПК України з позивача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 457,74 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 22 серпня 2022 року в частині задоволення позовних вимог і стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредиту відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вулиця Грушевського, 1Д, м. Київ, ІК ) на користь держави судовий збір у сумі 457 грн 74 коп. (чотириста п`ятдесят сім грн сімдесят чотири коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта