Провадження № 2/756/2226/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2022 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Краковного І.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування спільною квартирою.

В обґрунтування позову зазначає, що є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки квартири від 12.06.2018 року, власником 2/3 частин квартири є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 12.10.2011 року.

Оскільки вона з ОСОБА_2 не може дійти згоди щодо користування цією квартирою, ОСОБА_1 просить суд встановити порядок користування квартирою, виділивши її жилу кімнату площею 14,7 кв. м разом із лоджією, вхід до якої розташовано у цій кімнаті, а у користування ОСОБА_2 залишити жилу кімнату площею 17.1 кв. м та 9,8 кв. м разом з лоджією, вхід до якої розташовано у кімнаті площею 9,8 кв. м, залишивши в загальному користуванні кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що запропонований позивачкою порядок користування квартирою буде порушувати її права.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідачки просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на відомості, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 12.10.2011 року набута у власність ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу (а.с.7).

12.06.2018 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 придбано у ОСОБА_2 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , вказана квартира розташована на 7 поверсі та складається з 3 кімнат житловою площею 41,6 кв. м, в тому числі: 1-а кімната - 17,7 кв. м, 2-а кімната - 9,8 кв. м, 3-я кімната - 14,7 кв. м, коридору площею 11,0 кв. м, ванної кімнати площею 2,5 кв. м, вбиральні 0,9 кв. м, лоджія-(k=1.0, засклена) площею 3,4 кв. м, лоджія-(k=1.0, засклена) площею 2,6 кв. м (а.с. 8-12).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом ст.ст. 47, 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі. Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Пункт 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470, передбачає, що жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Враховуючи, що запропоновані сторонами варіанти встановлення порядку користування спірною квартирою призведуть до погіршення житлових умов однієї з них, що не допускається, а також те що такий порядок не відповідає часткам сторін у праві власності на цю квартиру та призведе до суттєвого обмеження прав одного із співвласників, виходячи з розміру належних їм часток у спірному майні, тому визначити частку кожного співвласника у спірній квартирі, що може бути надана кожному у володіння та користування, яка б не обмежувала права іншого співвласника, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України щодо права власника користуватись майном на власний розсуд, неможливо.

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя