Провадження 2/243/189/2022
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів - Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, яку обґрунтував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.06.1998 року ОСОБА_1 було придбано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує на те, що земельна ділянка на якій знаходиться його будинок, на підставі державного акту належить його колишній власниці ОСОБА_2 та при купівлі будинку йому було не відомо про те, що на земельну ділянку потрібно оформлювати окремі договори. У зв`язку із чим просив суд ухвалити рішення, яким припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, надавши заяву, в яких просять слухати справу без їхньої участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував .

Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, із відзивом до суду не зверталася.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, до суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без участі представника. Рішення ухвалити відповідно до дійючого законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України).

Основоположні принципи здійснення повноважень власника сформульовані в статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпоряджатися розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Згідно із Державним актом на право власності приватної власності на землю серія ДН № 002651 від 10 лютого 1998 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0559 га розташована на території Слов`янської міської ради по АДРЕСА_1 землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Вказане також підтверджується з Витягом з державного земельного кадастру, відповідно до якого земельна ділянка розташована за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,559 га, має кадастровий номер :01:015:0864 та належить ОСОБА_2 .

Відповідно до договору купівлі продажу від 30 червня 1998 року, ОСОБА_4 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок с господарськими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.377 ЦК України (в редакції, яка діяла на 24.03.2008), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ст. 120 ЗК України (в редакції, яка діяла на 30.06.1998), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) зроблено правовий висновок про те, що чинне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Так, підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України. При цьому перехід права на цю земельну ділянку відбувається відповідно до прямого припису закону незалежно від волі особи попереднього власника земельної ділянки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17 (провадження № 14-47цс20), не відступаючи від правових позицій Верховного Суду України, висловлених у постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, зробила висновок, що «при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма статті 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

Позивач, який набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , отримав також у власність і цілу земельну ділянку, на якій він розташований.

Керуючись ст.12, 80, 81, 82, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст.377 ЦК України ст.120 ЗК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0559 га (кадастровий номер:01:015:0864 ) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану їй для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 002651 від 10 лютого 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватнї власності на землю № 2651.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0559 га (кадастровий номер:01:015:0864 ) розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законно сили протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький