КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/161/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Кузьмич Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи: Міністерство культури України, Національна філармонія України, комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», про визнання права власності за набувальною давністю,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Хромової О.О.,-

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житлове приміщення по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач, починаючи з 1977 року, використовує та відкрито володіє квартирою АДРЕСА_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, які мають значення для справи.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Представник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання за позивачем права власності на майно в порядку ст. 344 ЦК України, оскільки майно є комунальною власністю та на праві господарського відання належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва».

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дніпровської районної Ради народних депутатів м. Києва від 24 жовтня 1988 року № 715 ОСОБА_1 із сім`єю з двох осіб прийнято на квартирний облік - на загальних підставах.

Відповідно до довідки від 28 червня 1988 року, ОСОБА_1 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 18 січня 1980 року по 29 квітня 1986 року.

Згідно довідки від 23 лютого 1998 року № 172, виданої Національною філармонією України, ОСОБА_1 з 24 червня 1988 року проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , де займає койко-місце у кв.

АДРЕСА_4 належить РЖУ Дніпровського району, орендатор - Національна філармонія України.

Згідно із архівним витягом з розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації від 03 квітня 2002 року № 283 «Про розгляд заяв громадян та організацій Дніпровського району по квартирному обліку» ОСОБА_1 була знята з квартирного обліку із родиною з 2-х осіб. Підстава: передача облікової справи на підприємство.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61, закріплено з 16 лютого 2015 року на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» житлові приміщення у будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до листа управління житлово-комунального господарства Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27 січня 2021 року № 103006-23 встановлено, що оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_2 не здійснювалось, свідоцтво про право власності не видавалось.

З листа Міністерства культури і мистецтва України від 05 листопада 2001 року, адресованого квартирному управлінню Дніпровської районної державної адміністрації встановлено, що для оформлення ордерів мешканцям гуртожитку по АДРЕСА_3 через Шевченківську районну державну адміністрацію Міністерство культури і мистецтва України просить видати квартирні справи, серед інших, і справу ОСОБА_1 .

Вказані квартирні справи були передані до Міністерства культури і мистецтва України (відділ капітального будівництва), що підтверджується листом головного інженера Бабіченко Л.О. від 29 червня 2017 року.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що вона більше 10 років використовувала та відкрито володіла квартирою АДРЕСА_2 , сплачувала платежі та перебувала у ній. Враховуючи положення ст. ст. 335, 344 ЦК Україн позивач вважає, що вона має всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Так, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий).

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Встановлено, що спірна квартира є комунальною власністю та належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» на праві господарського відання.

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх умов у сукупності, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18).

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено усіх обставин, передбачених статтею 344 ЦК України, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем доведено добросовісність заволодіння майном, так як вона не знала та не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, колегія суддів не приймає, оскільки добросовісність передбачає, ті обставини, які обумовили володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 20 липня 2022 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко