25.11.2022 Справа № 756/7458/19
Номер справи 756/7458/19
Номер провадження 2/756/5003/22
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

22 листопада 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України про скасування наказу про припинення повноважень виконуючого обов`язки директора, поновлення на посаді виконуючого обов`язки директора,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд: скасувати наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 40-к/к від 27 травня 2019 року про припинення повновжень виконуючого обов`язки директора ДП Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловосі «МАСМА» ОСОБА_1 та поновити його на посаді.

Протоколом автомтизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу передано на розгляд судді Шевчуку А.В.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про передачу за встановленою юрисдикцією справи залишено без задоволення.

Позивач не погоджуючись з ухвалами суду подав апеляційну скаргу, посилаючись на постановлення цих ухвал з порушенням норм чинного законодавства, незаконність та обгрунтованість ухвал, просив скасувати ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року та 31 грудня 2021 року та направити справу за встановленою юрисдикцією до Господарського суду м. Києва.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року та 31 грудня 2021 року скасовано та направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

09 листопада 2022 року справа надійшла на адресу Оболонського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2022 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явивися, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, а також просив направити справу для розгляду за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, просив закрити провадження справі.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства , а тому справу слід передати за підсудністю.

Судом ствановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України як таке, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 грудня 2021 року заяву ОСОБА_1 про передачу за встановленою юрисдикцією справи залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року та 31 грудня 2021 року скасовано та направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Із даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18518/17 про банкрутство ДП "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма".

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у статті 2 ЦПК України і до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Згідно з частинами першою - третьою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Тобто законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексом України з процедур банкрутства.

Отже, можна зробити висновок, що вказаний Кодекс України з процедур банкрутства передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19) та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 640/20224/15-ц (провадження № 61-6920 св18).

На підставі вказаного, враховуючи те, що в провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18518/17 про банкрутство ДП "Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості "Масма", суд приходить до висновку, що справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України про скасування наказу про припинення повноважень виконуючого обов`язки директора, поновлення на посаді виконуючого обов`язки директора не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства , а тому справу слід передати за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства енергетики України про скасування наказу про припинення повноважень виконуючого обов`язки директора, поновлення на посаді виконуючого обов`язки директора - передати на розгляд до Господарського суду м. Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В). (м

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2022 року.

Суддя Шролик І.С.