Справа № 183/4763/22
№ 2-зз/183/18/22

У Х В А Л А
24 листопада 2022 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, зняття заборони відчуження нерухомого майна,
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, зняття заборони відчуження нерухомого майна.
Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_2 вжиті заходи забезпечення позову, відповідно до яких заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, що зареєстроване за ОСОБА_1 , /РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 листопада 1999 року, адреса: АДРЕСА_1 /:
17 листопада 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі, посилаючись на те, що на підтвердження допустимості заходів забезпечення позову суд в своїй ухвалі від 19 серпня 2022 року посилався на рішення Новомосковського міськрайонного суду дніпропетровської області від 02.05.2022 року у цивільній справі за № 183/8294/19.
В той же час, станом на дату винесення ухвали суду про застосування заходів забезпечення позову, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.05.2022 року не набрало законної сили, крім того, зазначене рішення частково скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.
Враховуючи наведене, застосування заходів забезпечення позову є грубим порушенням прав ОСОБА_1 , як власника нерухомого майна, заходи забезпечення позову не можуть вважатися обґрунтованими та співмірними з заявленими позовними вимогами.
В судове засідання сторони не з`явилися, представник позивача ОСОБА_2 у своїй заяві просив суд розглядати клопотання за його відсутності, відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , просив суд звернути увагу на те, що за зазначеними правовідносинами відносно ОСОБА_1 до суду направлене кримінальне провадження за обвинуваченням останньої за ст. 192 КК України.
Розглянувши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до нижченаведеного.
Встановлено, що 12 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, зняття заборони відчуження нерухомого майна
В позові ОСОБА_2 просить суд:
4.Витребувати від ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 дачний будинок за адресою АДРЕСА_2 ;
8.Визнати за ОСОБА_2 право власності на дачний будинок за адресою АДРЕСА_2 ;
Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_2 вжиті заходи забезпечення позову, відповідно до яких заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження спірного нерухомого майна, що зареєстроване за ОСОБА_1 , /РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03 листопада 1999 року, адреса: АДРЕСА_1 /:
Як зазначалося судом вище, ОСОБА_1 в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову посилалася на те, що на підтвердження допустимості заходів забезпечення позову суд в своїй ухвалі від 19 серпня 2022 року посилався на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.05.2022 року у цивільній справі за № 183/8294/19, в той же час, станом на дату винесення ухвали суду про застосування заходів забезпечення позову, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.05.2022 року не набрало законної сили, крім того, зазначене рішення частково скасоване постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року.
Встановлено, що в провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа № 183/8294/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Василівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянки, витребування земельної ділянки.
02 травня 2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі № 183/8294/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Василівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання права власності на земельну ділянки, витребування земельної ділянки.
У відповідності до рішення суду від 02 травня 2022 року, судом:
-позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шуваєва Олена Станіславівна, Василівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, - задовольнити частково.
-в іншій частині позову ОСОБА_2 , - відмовити.
На підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року,
-апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
-в решті рішення суду залишити без змін.
При вирішення питання, яке поставлене заявником у клопотання, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».
Порядок та підстави для скасування заходів забезпечення позову визначені у статті 158 ЦПК України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
Частиною 7 ст. 158 ЦПК України визначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно з ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).
За змістом даних норм, скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
Отже, скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову, оскільки заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.
Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.
Скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі (частини сьома-десята статті 158 ЦПК України).
Як зазначалося вище, майно, стосовно якого судом застосовані заходи забезпечення позову є предметом позову.
Враховуючи, що заявником не надано доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Враховуючи наведене, в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі належить відмовити.
Керуючись 149, 150, 158 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на нерухоме майно, зняття заборони відчуження нерухомого майна.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Д.І. Городецький