КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Сташків Т.Г.
Єдиний унікальний номер справи № 2-1390/11
Апеляційне провадження № 22- ц/824/4959/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В. , Савченка С.І.

секретар -Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», боржник ОСОБА_1 .

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и в :

У грудні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду з поданням про проникнення до житла боржника ОСОБА_1 .

У поданні зазначено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 62702956, яке відкрите 31 липня 2021 року на підставі виконавчого листа № 2-1390/11 виданого 24 жовтня 2012 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 441969,33 доларів США, що еквівалентно 3522495,56 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4429,40 грн та судові витрати в сумі 1820,00 грн, а всього 3528744, 96 грн. Станом на 17 грудня 2021 року судове рішення боржником не виконано.

В межах виконавчого провадження приватним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій примусового характеру для виконання судового рішення, але вжиті заходи не дали результату.

У прохальній частині подання приватний виконавець просить -

надати дозвіл на примусове проникнення (входження) до майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до земельної/земельних ділянок, двору, будівель, споруд, приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року подання приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича задоволено.

Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу на примусове проникнення (входження) до майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме до земельної/земельних ділянок, двору, будівель, споруд, приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання . У скарзі посилається на те , що судом не враховано ,що справу розглянуто у його відсутність , порушено недоторканість житла, і доказів що він ухиляється від виконання рішення суду не надано .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив .

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи 17 листопада 2022 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Від осіб, які приймають участь у справі заяв і клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини неявки стягувача та приватного виконавця до суду поважними, відсутні. Представник ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в сумі 441969,33 доларів США, що еквівалентно 3522495,56 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4429,40 грн та судові витрати в сумі 1820 грн, а всього 3528744,96 грн.

Виконавчий лист видано 24 жовтня 2012 року. На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. перебуває виконавче провадження № 62702956 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1390/11, виданого Обухівським районним судом Київської області.

Від представника стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 31 липня 2020 року надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу.

Приватним виконавцем Голяченко І.П. 31 липня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62702956 на підставі заяви стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрих кодовим номером 327 боржник ОСОБА_1 06 серпня 2020 отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника, 31 липня 2020 року приватним виконавцем Голяченко І.П. сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 218660762, з якої вбачається, що за боржником на праві власності зареєстровано будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна також наявний запис про обтяження № 5791958 та № 5792006 на підставі договору іпотеки від 05 жовтня 2007 року , посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Мироник О.В. за № 5688. Об`єктом заборони є будинок та земельна ділянка площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Приватним виконавцем Голяченко І.П. 31 липня 2020 року винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника, а також внесено відповідний запис про обтяження (арешт) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 37579142 від 31 липня 2020 року та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 67264365 від 31 липня 2020 року.

З метою здійснення перевірки майнового стану боржника та проведення опису й арешту майна, 12 серпня 2020 року приватним виконавцем Голяченко І.П. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 .

При здійсненні виходу, приватному виконавцю не вдалося потрапити на територію земельної ділянки (земельних ділянок), двору, будівель, споруд, приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю вільного та безперешкодного доступу, так як територія земельної ділянки (земельних ділянок), двору огороджена цегляним парканом, а двері до брами - зачинені. Провести перевірку майнового стану боржника та опису й арешту такого майна не вдалося, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

У той же час, приватним виконавцем Голяченко І.П. залишено виклик - вимогу за вих. № 8482 за яким боржник викликався на прийом до приватного виконавця 14 серпня 2020 року та був зобов`язаний надати певний перелік документів та інформації, а також повідомлявся про час та місце провадження виконавчих дій, а саме 19 серпня 2020 року об 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .

За викликом приватного виконавця боржник не з`явився, інформацію та документи не надав, причини неявки не повідомив.

В подальшому, 17 серпня 2020 року, до приватного виконавця Голяченко І.П. надійшла заява (клопотання) боржника ОСОБА_1 , в якій він просив повернути даний виконавчий документ без подальшого виконання.

Боржнику, 20 серпня 2020 року направлено письмову відповідь за штрихкодовим номером поштового відправлення № 435 щодо відсутності підстав для повернення даного виконавчого документу без подальшого виконання.

У призначений час , 19 серпня 2020 року приватним виконавцем Голяченко І.П. здійснено повторний вихід за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення запланованих виконавчих дій. За наслідками виходу провести перевірку майнового стану боржника та опису й арешту такого майна не вдалося через відсутність доступу, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

На запит приватного виконавця, 31 серпня 2020 року надійшла відповідь з Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області про те, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою виконання рішення , 31 серпня 2020 року приватним виконавцем втретє здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт про неможливість проведення перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна.

Приватним виконавцем, 30 вересня 2020 року на адресу боржника направлено виклик - вимогу ,за яким боржник викликався до виконавця на 02 жовтня 2020 року на 10:00 год. та додатково зобов`язувався надати певний перелік документів та інформації. Даний виклик - вимогу за штрих-кодовим номером 599 боржником отримано, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак боржник на прийом до виконавця боржник не з`явився, документи та інформацію не надавав.

Приватним виконавцем 01 жовтня 2020 року на адресу боржника направлено вимогу, якою у боржника зокрема протягом 5-ти днів з моменту отримання вимоги, вимагалося надати виконавцю копію технічної документації на будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Дана вимога за штрих - кодовим номером 807 боржником отримана, проте залишилася без виконання.

Крім того , 01 жовтня 2020року приватним виконавцем Голяченко І.П. направлено запит до Обухівської районної державної нотаріальної кантори у Київській області щодо отримання копії договору дарування будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від 07 березня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори, Клименко О.П., зареєстрованого в Реєстрі за реєстровим № 895 та Договору дарування земельної ділянки розміром 0,192 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 від 07 березня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори, Клименко О.П., зареєстрованого в Реєстрі за реєстровим № 898.

Копія договору дарування від 07 березня 2021 року стосовно будинку та земельної ділянки площею 0,192 га. з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , згідно яких власником даного майна є боржник ОСОБА_1 , надійшла приватному виконавцю 23 жовтня 2020 року.

Приватним виконавцем Голяченко І.П., 22 грудня 2020 року здійснено черговий вихід за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт щодо неможливості проведення перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна через відсутність доступу.

Приватним виконавцем Голяченко І.П. 14 січня 2020 року боржникові направлено виклик - вимогу щодо необхідності прибуття до виконавця 05 лютого 2021 року на 10:00 годину , яка боржником не була виконана.

Проте, 26 січня 2021 року до приватного виконавця надійшли письмові пояснення представника боржника щодо неможливості знайти документи, що вимагаються.

Приватним виконавцем, 18 березня 2021 року знову здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , зі складенням акту приватного виконавця про неможливість проведення перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна.

Черговий виклик боржнику направлено 08 квітня 2021 року. У виклику зазначалося, про необхідність прибути до приватного виконавця 30 квітня 2021 року на 10:00 год. На вказаний виклик боржник не з`явився, жодні документи та інформацію не надав.

Приватним виконавцем Голяченко І.П. 28 квітня 2021 року винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 12 травня 2021 року включно, а також направлено вимогу, якою боржник повідомлявся про заплановані виконавчі дії на 13 травня 2021 року на 13:00 год за адресою: АДРЕСА_1 . Дану вимогу за штрих кодовим номером 772 боржником отримано.

Під час виконання рішення, 13 травня 2021 року та 19 жовтня 2021 року приватним виконавцем було здійснено виходи за адресою: АДРЕСА_1 . Провести перевірку майнового стану боржника та опису й арешту такого майна виконавцю не вдалося, про що ним складено відповідні акти.

З огляду на вказані обставини, приватний виконавець Голяченко І.П. зазначив, що для ефективного здійснення виконавчих дій, йому необхідно мати доступ до майна боржника, а відтак просив надати дозвіл на примусове проникнення (входження) до майна боржника ОСОБА_1 , а саме до земельної/земельних ділянок, двору, будівель, споруд, приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, згідно з ч.1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Таким чином, обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

При цьому, надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності відповідних обгрунтованих підстав та беззаперечних доказів на їх підтвердження.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку про те, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів подання, рішення суду станом на час розгляду подання боржником не виконано.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно з частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Як судом встановлено, боржник рішення Обухівського районного суду Київської області № 2-1390/11 про стягнення з нього 3 528 744,96 грн на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у добровільному порядку не виконує. Такі дії боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого листа від виданого 24 жовтня 2012 року, та відсутності у приватного виконавця Голяченко І.П. можливості вчиняти виконавчі дії.

У той же час, боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій, проте жодних дій щодо виконання вимог приватного виконавця не вчинив , чи вчиняє перешкоди в проведенні виконавчих дій.

З урахуванням того, що приватним виконавцем Голяченко І.П. при вчиненні виконавчих дій, починаючи із 31 липня 2020 року неодноразово здійснювалися виходи за місцем знаходження майна боржника за адресою: АДРЕСА_1 , однак потрапити на зазначену територію йому не вдалося у зв`язку з відсутністю вільного та безперешкодного доступу до вказаного майна , висновок суду про обґрунтованість подання приватного виконавця Голяченко І.П. щодо вичерпання ним усіх можливостей виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника та необхідності надання йому дозволу на примусове проникнення (входження) до майна боржника,є цілком обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами.

При цьому слід зазначити, що доводи апелянта про те , що проникнення до житла боржника порушує його право на житло , не ґрунтуються на вимогах закону , в даному випадку є необхідною мірою і виступає виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та є виправданим.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, суд з`ясував всі обставин справи, дослідив всі докази і надав їм належну оцінку, і дійшов вірного висновку про задоволення подання державного виконавця, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2021 року

залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст .389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: