Справа № 204/2682/20
Провадження № 2/204/34/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою (з урахуванням уточнених позовних заяв), в якому просили стягнути Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 збитки заподіяні у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та вартість проведення експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ у розмірі 2800,00 грн., всього 32 800,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки заподіяні у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 44 787 грн. 18 коп.; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 9948 грн. 60 коп. за сплачену ними вартість лікарських засобів та медичних послуг; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 15000 грн. 00 коп. та ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 15000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказали на те, що 14 січня 2020 року о 10 годині 29 хвилин у м. Дніпро на вул. Криворізька в районі буд. 39, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки ЗАЗ VIDA державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , останній порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем марки Nissan Note, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився, позивач на законних підставах (автомобіль належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), його дружина ОСОБА_2 , та її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті цієї дорожньої-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, а йому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забою м`яких тканин голови та саден лобу, його дружині були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, забою правого очного яблука, садно спинки носа, великі гематоми правової гомілки, її сини ОСОБА_6 , тілесні ушкодження не були спричиненні, но у дитини був сильний переляк, а спільного син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка була вимушена відлучити від грудного годування, у зв`язку з чим він також зазнав сильного душевного хвилювання. Поставною Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2020 року по справі №204/536/20 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Діями відповідача ОСОБА_3 позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 144784,18 грн., що підтверджується висновком №37274 від 06.02.2020 року експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ дослідженого автомобіля. Страховою компанією ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було виплачено позивачу страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 70 000,00 грн. При зверненні до ПРАТ «Арсенал Страхування» позивачу було повідомлено, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає у тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі міняються на нові, а отже і різниця в понесених ОСОБА_1 витратах підлягає стягненню саме з відповідача, як безпосереднього виконавця дорожньо-транспортної пригоди. Також, позивачі вказує, що в результаті ДТП їм було спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на лікування у розмірі 9948 грн. 60 коп., про що свідчить фіскальні чеки, які розрахункові документи та квитанції. Крім того, беручи до уваги та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), які зазначили позивачі та їх неповнолітні діти, у зв`язку з неможливістю використовувати свого автомобіля за призначенням, у зв`язку з його пошкодженням з вини відповідача, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір душевних страждань, позивачі оцінили в сумі 30 000,00 грн., з яких 3 000,00 грн. було сплачено відповідачем добровільно, однак, останні вважають, що даних коштів недостатньо для відшкодування моральної шкоди.

Відповідачем ОСОБА_3 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав, що відповідач не визнає зазначені позивачами обставини виплати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» ОСОБА_1 страхового відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 70 000,00 грн. акцентуючи увагу на те, що виключно усі учасники справи мають визнавати конкретні обставини, а тому невизнання цих обставин лише відповідачем є достатнім для необхідності доведення цих обставин належними та допустимими доказами. Відповідач наголошує, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували виплату страхового відшкодування бодай на 1,00 грн. Такі докази відсутні, позивачі, керуючись принципом диспозитивної, їх не надали. Відповідач не має право на отримання таких доказів (банківська таємниця). Крім того, відповідач в межах даного спору має законне право оспорювати розмір страхового відшкодування, оскільки шкода може бути відшкодована відповідачем лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування такої шкоди страховим (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Відповідач вказує, що було застраховано 200 000,00 грн. (шкода життю та здоров`ю) та 100 000,00 грн. (шкода майну). Отже, потрібно встановити факт не виплати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» страхового відшкодування позивачу у повному обсязі. Відповідач вказує, що не має змоги ознайомитися з висновком №7274 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню матеріального збитку КТЗ, оскільки він наданий позивачем у поганій якості. Також, вказаний висновок не містить відомостей про те, що експерт повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того, він не визнає обставини зазначені позивачами в частині розмірі моральної шкоди, оскільки позивачами на підтвердження цих обставин не надані належні та допустимі докази, відповідач сплатив позивачам розумний розмір на відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн., а тому покладення на відповідача додаткової відповідальності є несправедливим та нерозумним. Крім того, розмір моральної шкоди слід визначити з обов`язковим з`ясуванням та оцінкою усіх обставин справи, а ці обставини свідчать, що до відповідача передчасно заявлено вимоги, оскільки відсутні докази належного врегулювання питання позивачами з ПрАТ «СК «Арсенал страхування».

Не погодившись з позовними вимогами, представником ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказав наступне. 28.02.2020 року позивач подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування, разом із заявою позивач подав страховику заяву про погодження розміру страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, складену у відповідності п. 36.2 ст. 36 Закону. Відповідно до заяви про погодження розміру страхового відшкодування від 28.02.2020 року позивач ОСОБА_8 погодився із розміром страхового відшкодування у сумі 70 000,00 грн., на проведення експертизи не наполягав. При цьому, підписавши дану заяву позивач засвідчив, що після виплати страхового відшкодування у розмірі узгодженої суми у передбачений законом строк претензій до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» - не має, із розміром страхового відшкодування згодний. Таким чином, позивич та страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Також вказує, що позивачі у досудовому порядку до страховика із заявами щодо ДТП та документами щодо шкоди, заподіяної здоров`ю не заверталася. Відповідач вказує, що обґрунтованою сумою, що відповідає вимогам ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трипарних засобів», у якості витрат, що повзанні з лікуванням становить 4422,90 грн.

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше представником ОСОБА_9 надано до суду заяву, в якій вона підтримала позовні вимоги позивачів і просила задовольнити їх в повному обсязі. Справу просила розглянути за їх відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедова І. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала клопотання відповідно до якого просила провести засідання без її участі, при ухвалені рішення по справі врахувати відзив на позовну заяву та пояснення.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав клопотання відповідно до якого просив розглянути вказану справу за відсутності відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що 14 січня 2020 року о 10 год. 29 хв. у м. Дніпро на вул. Криворізька в районні буд. 39 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем ЗАЗ VIDA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед зміною напрямку свого руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Nissan Note, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався ліворуч по ходу руху у попутному напряму, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріалами збитками.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року у справі №204/536/20 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (т. 1, а.с. 9).

Відповідно до Полісу №149852471 застраховано цивільну-правову відповідальність, транспортного засобу (ТЗ) ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_4 . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100 000,00 грн.; розмір франшизи у розмірі 2 000,00 грн. (1 т., а.с. 30-31).

Згідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 лютого 2020 року, експерта-автотоварознавця ОСОБА_11 , по заяві ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Nissan Note, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 144 784,18 грн. (1 т., а.с. 14-27).

ОСОБА_1 погодив розмір страхового відшкодування у розмірі 70 000,00 грн., також його було повідомлено про розмір франшизи за полісом, що становить 2 000,00 грн., відповідно до заяви про погодження розміру страхового відшкодування (т. 1, а.с. 29).

Відповідно до платіжного доручення №13160483 від 06 березня 2020 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було здійснено розрахунок з ОСОБА_1 , а саме виплачено страхову виплату на суму 70 000,00 грн. (т. 1, а.с. 200).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається згідно ст. 22 ЦК України відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрат, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За положенням ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Отже, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з п.22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених уст.35 цього закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41цього закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст. 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 цього кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.

Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до Полісу №149852471 застраховано цивільну-правову відповідальність, транспортного засобу (ТЗ) ЗАЗ Vida, номерний знак НОМЕР_4 . Страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 200 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну 100 000,00 грн.; розмір франшизи у розмірі 2 000,00 грн. (1 т., а.с. 30-31).

ОСОБА_1 погодив розмір страхового відшкодування у розмірі 70 000,00 грн., на проведення експертизи пошкодженого транспортного засобу не наполягав, також підтвердив, що його було повідомлено про розмір франшизи за полісом, що становить 2 000,00 грн., що підтверджується заявою про погодження розміру страхового відшкодування. Крім того, відповідно до вказаної заяви було погоджено, що після виплати страхового відшкодування в розмірі узгодженої суми в передбачений законом строк претензій до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» мати не буде (т. 1, а.с. 29).

Згідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 06 лютого 2020 року, експерта-автотоварознавця Крутіня В.І., по заяві ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Nissan Note, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 144 784,18 грн. (1 т., а.с. 14-27).

За таких обставин, у межах ліміту відповідальності, розмір якого у даному випадку становить 100 000 грн. 00 коп. відшкодування збитків покладається на страховика, проте суд приходить до висновку, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було повністю сплачено страхове відшкодування, в межах погодженої позивачем суми, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з нього матеріальної шкоди не підлягають задоволенню.

Разом з тим, з наведених вище міркувань, зокрема положень пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV та принципу свободи договору (пункт 3 статті 3, стаття 627 ЦК України, за змістом яких сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості), суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 різниці між сумою збитків, встановленою висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку ТЗ та розміром страхового відшкодування, сплаченого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування».

Оскільки, ОСОБА_1 підписав заяву щодо погодження розміру страхового відшкодування, за змістом якої погодився з розміром страхового відшкодування в сумі 70 000,00 грн, розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування відповідає його волевиявленню та викладений без стороннього примусу.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, установивши, що ПрАТ СК «Арсенал Страхування» повністю виплатило ОСОБА_1 погоджену сторонами суму страхового відшкодування, суд не має підстав для додаткового стягнення суми збитків, установленої в результаті проведеної після такого погодження та виплати експертизи. У зв`язку з чим, витрати на проведення експертизи з визначення матеріального збитку, також, не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат понесених позивачем на лікування, суд зазначає наступне:

Згідно п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Пунктами 24.2, 24.3 ст. 24 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Стороною позивачів надано документально підтверджений розмір понесених позивачами витрат на лікування, на підтвердження чого долучено копії фіскальних чеків, тощо (т. 1, а.с. 32-75). Крім того, відповідно до відзиву ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» останній підтверджує, що обґрунтована сума, яка відповідає вимогам ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якості витрат, що пов`язані з лікуванням становить 4422,90 грн. (т. 1 а.с. 208).

Відтак, із ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь позивачів слід стягнути понесені витрати на лікування у сумі 4422,90 грн., в решті слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю.

Що стосується стягнення на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою що до неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У п.5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачі моральну шкоду обґрунтовують фізичними і душевними стражданнями, наслідками заподіяних тілесних ушкоджень. Моральні та душевні страждання позивачів також пов`язані з неможливістю використання свого автомобіля за призначенням з погодженням з вини відповідача, характеру немайнових втрат з урахуванням інших обставин, зокрема, тяжкість вимушених змін у його та відповідача та їх неповнолітніх дітей життєвих і виробничих стосунків, час та зусилля, необхідні відновлення попереднього стану.

Враховуючи фактичні обставини справи та негативні наслідки, які настали для позивачів внаслідок ДТП, характер та обсяг фізичних страждань потерпілого в наслідок заподіяних тілесних ушкоджень, що привело до змін способу та ритму життя, морально-психологічного хвилювання у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для відшкодування позивачам моральної шкоди на кожного позивача по 10 000,00 грн. При цьому, суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 здійснено позивачам виплату моральної шкоди на суму 3 000,00 грн., що не заперечується позивачами.

Згідно положень частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові

витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і

розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

В матеріалах справи відсутні докази понесених витрат на надання правничих послуг, так в матеріалах справи наявні тільки договори про надання правової допомоги та ордер, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., оскільки позивачами не надано детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом, тощо.

Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів слідує стягнути судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 992 грн. 40 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 128, 141, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4422,90 грн., які складаються з вартості лікарських засобів та медичних послуг.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 992,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33908322, місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя В.В. Самсонова