1Справа № 335/4208/22 2/335/2226/2022
РІШЕННЯ
23 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступіної В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів які стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, з 1/6 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що 21.10.2020 року постановою Запорізького апеляційного суду було встановлено факт його батьківства, стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття.
На сьогоднішній день малолітня ОСОБА_3 проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, на теперішній час у позивача виникли обставини, які, відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України, передбачають зменшення розміру аліментів, а саме 14.02.2021 року він одружився із ОСОБА_4 , про що 14.02.2021 року складено відповідний актовий запис № 111 та видане відповідне Свідоцтво про шлюб.
Під час перебування у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дитина ОСОБА_5 , про що 21.06.2022 року складено актовий запис № 699.
Крім того, позивач добровільно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено актовий запис № 658 від 17.07.2021 року. Аліменти сплачуються регулярно, щомісячно у розмірі трьох тисяч гривень.
Таким чином, у період з 29.09.2017 року по теперішній час позивачем сплачено на утримання ОСОБА_6 171 000,00 грн.
Крім того, з 2018 році позивач щороку оплачує відпочинок сина у санаторій « ОСОБА_7 » у загальній сумі складає 7 000,00 грн., у 2021 році відпочинок у Болгарії, готель «Рів`єра» вартістю 60 000,00 грн. Оскільки син позивача з 2010 року займається гандболом, то кожен сезон після 29.09.2017 року ним придбано: у 2017 році костюм та кросівки вартістю 5 000,00 грн., у2018, 2019, 2020, 2021, 2020 роках придбано спортивні костюми на загальну суму 30 000,00 грн. За цей період 2018-2021 роки придбано теплу зимову одежу на загальну суму 30 000,00 грн. У 2019 році позивач купив сину електричний самокат вартістю 6 800,00 грн. В підтвердження факту сплату аліментів ним долучено до позовної заяви розписку матері його сина.
Таким чином, на сьогоднішній день на утримання ОСОБА_1 перебувають троє дітей.
Вважає, що для забезпечення потреб ОСОБА_3 , доцільним є зменшити розмір аліментів з 1/6 частини від усіх видів його доходів, до 1/10 частки від усіх видів його доходів, що безперечно є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вважає, що за рішенням суду повинно бути зменшено розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги перебування на його утриманні непрацездатних та малолітніх дітей, ОСОБА_1 вважає за необхідне звернутися за зменшенням розміру аліментів, які стягуються на утримання малолітньої дитини.
Причини, які спонукають його звернутися з цією заявою, він вважає є обґрунтованими через що існують всі підстави для її задоволення та захисту потреб інших його дітей.
А відтак, вважає доцільним змінити розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 з 1/6 частини до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 20.07.2022 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макарова В.О.
Ухвалою від 20.07.2022 року, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
22.08.2022 року від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти зменшення розміру аліментів на утримання доньки. Наголошує що позивач однією з обставин, яка передує зменшення розміру аліментів, зазначає, що у нього на утримання також перебуває малолітній син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому він щомісячно сплачує аліменти та задовольняє потреби в матеріальному забезпеченні (купує новий одяг, іграшки, відпочинок тощо), та додає детальну розписку про власні потреби від колишньої дружини матері ОСОБА_6 .
Але ж 21.10.2020 року постановою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів з ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, було задоволено частково, і розмір стягуваних аліментів вже зменшено до 1/6 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, через те, що на утриманні ОСОБА_1 вже перебувала ще одна малолітня дитина, а саме ОСОБА_6 .
Тобто, ця обставина, а саме наявність на утриманні позивача ще однієї малолітньої дитини, вже була врахована і слугувала для суду підставою, щоб зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_3 . Тож повторне посилання на цю обставину задля зменшення розміру аліментів, є безпідставним.
А, щодо інших обставин, які зазначалися позивачем, спираючись, на ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, то жодних доказів про зміну матеріального стану, або погіршення власного здоров`я ним суду не надано.
Натомість наявні інші обставини, які свідчать про необхідність залишення розміру аліментів на попередньому рівні, який і так, як вважає відповідач, не в повному обсязі задовольняє потреби дитини.
Доводить до відома суду, що малолітня ОСОБА_3 на сьогодні перебуває на обліку в КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 6» з діагнозом: «Порушення ритму серця. Синусова аритмія. Відкрите овальне вікно. Кардіоміопатія. Кіфосколітична постава. Поздовження плоскостопість». Через вади здоров`я має спеціальну групу по фізичній культурі, що підтверджується довідками та виписками з лікувального закладу.
Тобто, догляд за малолітньою дитиною, обстеження, лікування обходяться відповідачу в немалу грошову суму, при тому, що її середній заробіток через працевлаштування коливається в розмірі лише від 6 000,00 грн. до 8 000 грн., що є досить малою сумою для догляду за дитиною, яку потрібно не лише забезпечувати життєво необхідними речами, а й займатися її неодноразовим лікуванням, задля її подальшого нормального повноцінного життя.
Крім того з відповідачем та її малолітньою дитиною, як вказує ОСОБА_2 , проживає її мати, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є інвалідом другої групи через загальне захворювання ПНС, УНС, часто перебуває на стаціонарному лікуванні та потребує підвищеної уваги та догляду, в емоціональному та матеріальному плані, зі сторони своєї доньки, відповідача
Сама ж відповідач перебуває під спостереженням сімейного лікаря, кардіолога, невропатолога з діагнозом: НДД змішаний тип синусової артемії; пролапс мітрального клапану 1 степеню; головний біль, напруги. Потребує постійного прийому медикаментозних лікарських засобів; регулярної судинної та метаболічної терапії; щорічного стаціонарного лікування в профілактичному відділенні.
Тож маючи власний незадовільний стан здоров`я, та водночас піклуючись про хвору мати та дитину, відповідач наголошує, що вимоги позивача про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , спираючись на норми ст. 182 Сімейного кодексу України, є безпідставними, адже вимоги перелічені в даній правовій нормі з врахуванням раніше вказаних обставин життя відповідача, аж ніяк не є підставою для зменшення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 .
12.08.2022 року відповідач уклала договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) з Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія Черкашина». Від імені АО «Юридична компанія Черкашина» правову допомогу надає адвокат Черкашин І.І.
Таким чином, у випадку проведення двох засідань у справі відповідач очікує понести витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7 600,00 грн. Відповідач заявляє, що до закінчення судових дебатів у справі протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду нею будуть надані остаточні докази понесення судових витрат, в тому числі на професійну правничу допомогу.
Тому, ОСОБА_2 просила врахувати дані заперечення проти позову ОСОБА_1 та в задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі. Стягнути з позивача на її користь судові витрати (в тому числі на правову допомогу).
06.09.2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якого ОСОБА_1 просив позовну заяву про зменшення розміру аліментів задовольнити у повному обсязі. Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Сторони в судове засідання не з`явились.
Представник відповідача 24.11.2022 звернулась до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідача. Проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.
Положеннями частини 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, учасники справи повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, зважаючи на таке.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою Запорізького апеляційного суду від 21.10.2020 року, встановлено факт батьківства ОСОБА_1 стосовно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зареєстровано 26.10.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1164. Внесено зміни в актовий запис про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зареєстровано 26.10.2017 року Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1164, а саме зазначено батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усього заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 960,00 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 7 614,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Згідно розрахунку заборгованості від 19.09.2022 року, складеного державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Дідичук Я.В., встановлено, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 12.11.2021 року розмір заборгованості станом на 01.11.2021 року становив 108 818,56 грн. Станом на 01.09.2022 року загальна сума заборгованості за виконавчим документом становить 75 723,65 грн.
Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.
Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він одружився та у нього народилася інша дитина. Оскільки він в добровільному порядку сплачує аліменти ще і на утримання свого сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , позивач вказує, що таким чином на його утриманні перебувають троє дітей.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого 14.02.2021 року Олександрівськом районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), 14.02.2021 року ОСОБА_11 зареєстрував шлюб із гр. ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис за № 111. Після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_4 було змінено на прізвище ОСОБА_12 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 21.06.2022 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрайонного управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_1 є батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 29.01.2015 року повторно Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно довідки Запорізького Національного Університету № 17-61/225-2 від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 працює в Запорізькому Національному Університеті, форма працевлаштування: основна, обіймає посаду професора кафедри управління персоналом та маркетингу. В червні 2022 року нараховано відпускні за липень 2022 року та утримано аліменти у повному обсязі. Загальна сума доходів за виключенням аліментів становить 94 359,47 грн.
Згідно довідки Запорізького Національного Університету № 17-61/226-2 від 01.07.2022 року, загальна сума аліментів гр. ОСОБА_1 за період з 01.12.2021 року по 30.06.2022 року становить 54 589,90 грн.
Відповідно до листа директора КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6» від 10.08.2022 року, вбачається, що малолітня ОСОБА_13 перебуває на обліку з діагнозом: Порушення ритму серця. Синусова аритмія. Відкрите овальне вікно. Кардіоміопатія. Кіфосколітична постава. Поздовження плоскостопість. 04.08.2022 року оглянута лікарем кардіологом дитячим, призначено дообстеження та повторна консультація. Лікування, за необхідністю, буде призначене після до обстеження.
Відповідно до довідки Територіального відділу освіти Комунарського району ДОН ЗМР Запоріжжя про заробітну плату та інші доходи від 08.08.2022 року, ОСОБА_2 за період 02.2022 року по 07.2022 року отримано 55 374,63 грн.
Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
На підставі досліджених доказів судом встановлено, що на момент звернення з позовом у позивача, який є платником аліментів на користь відповідача на утримання малолітньої дитини, змінився сімейний і матеріальний стан, ІНФОРМАЦІЯ_8 у нього народилась дитина, що породжує обов`язок позивача як батька утримувати її.
Відповідно до ст. 52 Конституції України, всі діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
Такий розмір аліментів, на переконання суду, на належному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам відповідно до віку, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України засадами справедливості, добросовісності та розумності.
Крім того такий розмір аліментів буде справедливим по відношенню до позивача із огляду на те, що на його утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, він не суперечить нормам матеріального права.
17.05.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, суд вважає, що відповідачем не доведено, що при наявності у позивача третьої дитини він має такий дохід, що дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі частки 1/6 на дитину.
Заперечуючи проти позову та посилаючись на порушення інтересів доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем не зазначено та не доведено, що сплата аліментів у новому розмірі не спроможна забезпечити дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Як зазначалося судом вище частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Водночас, враховуючи вказані правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19, в цій же постанові, як зазначалось вище, Верховний Суд підкреслив, що зміна сімейного стану є самостійною та не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил статті 192 СК України, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання.
Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.
У даній справі зміна сімейного стану позивача та створення нової сім`ї зумовила появу додаткових утриманців - малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дружини ОСОБА_4 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на прізвище ОСОБА_12 , яка здійснює догляд за дитиною, а тому теж потребує матеріальної допомоги чоловіка.
Зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних (аліментних) зобов`язань у позивача, що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у раніше визначеному розмірі.
У даній справі, після реєстрації нового шлюбу позивачем та народження в сім`ї позивача доньки, перебування дружини позивача у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, оскільки вказане спростовано не було, не могло не вплинути на майновий стан позивача, оскільки народження нового члена сім`ї потребує відповідно додаткових коштів на його утримання. Відсутність заробітку у дружини позивача в період перебування у відпустці по догляду за дитиною та отримання нею соціальної допомоги у розмірі також впливає на майновий стан позивача, оскільки окрім новонародженої доньки він повинен в силу ст.ст. 75, 84 СК України утримувати й дружину.
Зазначене вище вказує на зміну майнового стану позивача як боржника за аліментними зобов`язаннями щодо доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Погіршення матеріального стану позивача стало наслідком не зменшення його заробітку або доходу, а викликано появою нових утриманців (дружини та доньки) через зміну сімейного стану.
Слід зазначити, що висновок Верховного Суду у постанові від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, відповідно до якого зміна сімейного стану позивача, а саме народження другої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, судом не береться до уваги, оскільки обставини, встановлені судом у вказаній справі не є тотожними обставинам у даній справі, що розглядається судом. Натомість, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду у вказаній постанові, а саме: «аналіз статті 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів».
Що стосується твердження позивача про те, що він добровільно ще утримує неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , то вказане твердження не є обставиною, яка впливає на визначення судом розміру аліментів на утримання дитини,
Добровільна сплата аліментів на утримання сина на думку суду є добровільним вчинком позивача і свідчить про наявність у нього матеріальних можливостей на це.
Суд зауважує, що як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини ОСОБА_3 .
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Таким чином, позов обґрунтовано належними правовими підставами частково.
Суд не приймає позицію відповідача про те, що догляд за малолітньою дитиною, обстеження, лікування обходяться їй в немалу грошову суму, при тому, що ї заробіток через працевлаштування коливається в розмірі лише від 6 000,00 грн. до 8 000,00 грн., що є досить малою сумою для догляду за дитиною, так як відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України ці витрати відносяться до додаткових витрат на дитину. Розмір участі одного із батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору між батьками визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.
При цьому, суд зазначає, що у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до якої при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 992,40 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 2-5, 76-81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 192 СК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.
В решті позову відмовити.
Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://og.zp.court.gov.ua/sud0818/gromadyanam/csz/.

Суддя В.О. Макаров