Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/11070/21

Провадження № 2/712/547/22

23 листопада 2022 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

за участю секретаря судового засідання Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2021 року позивач АТ КБ «Приватбанк» (м. Київ, вул.. Грушевського, 1Д)) звернувся до відповідачів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 19.08.2014 р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживають із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 19.08.2014 року становить 17940,33 грн., яка складається з 11944,43 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5995,90 грн. нарахована пеня.

Просить суд стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 17940,33 грн. та судовий збір в сумі 2270 грн.

10 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху.

18 листопада 2021 року позивач скерував до суду заяву про усунення недоліків з уточненою позовною заявою. В обґрунтування уточненої заяви посилався на те, що ОСОБА_3 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 19.08.2014 року. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підпис заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір надання банківських послуг , що підтверджується підписом у заяві. 10-06-2018 року позичальник, ОСОБА_3 помер, підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.12.2018 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_2 . На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 26.01.2021 року направлена претензія кредитора до Першої черкаської державної нотаріальної ко 02.02.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі АТ КБ Приватбанк. Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців вір дня відкриття спадщини. 16.06.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 19.08.2014 року становить 17940,33 грн., яка складається з 11944,43 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5995,90 грн. нарахована пеня.

Просить стягнути солідарно, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» заборгованість у розмірі 17940,33 грн. за кредитним договором №/б/н від 19.08.2014 також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

19 листопада 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

18 січня 2022 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

16 листопада 2022 року відповідачі скерували до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 до 31.01.1996 року. Кредитний договір оформлений 19.08.2014 року. Тобто на дату оформлення кредитного договору у шлюбі вони не перебувати вже більше 18 років, подружніх стосунків не мали. Ні усного, ні письмового погодження про отримання кредиту ОСОБА_3 відповідачі не надавали. Про умови, терміни, кредитні ліміти та інші домовленості відповідачем не були відомі. Після смерті ОСОБА_3 спадку не отримували.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 19.08.2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, згідно якого позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит у формі встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 19.08.2014 року станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 19.08.2014 року становить 17940,33 грн., яка складається з 11944,43 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5995,90 грн. нарахована пеня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

З наданої суду копії спадкової справи № 278/2018 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадкова справа заведена на підстави претензії ПАТ «Ідея Банк». Заяв від будь-яких осіб про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи немає.

Відповідно до довідки Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 30.11.2021 року станом на дату смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 в управлінні відсутні відомості про зареєстрованих осіб.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Проте, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості.

Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали безпосередньо спадкодавцю в матеріалах даної справи відсутні.

Також відсутні відомості про реєстрацію відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 та звернення ними з заявами про прийняття спадщини. Крім того, відповідачка на момент смерті позикодавця не перебувала з ним у шлюбі, отже не відноситься до кола спадкоємців за законом.

Як роз`яснив Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям.

Оскільки зі смертю позичальника відносини між кредитором АТ КБ «Приватбанк» і позичальником ОСОБА_3 припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини також не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що відповідачі отримали у спадщину будь-яке майно після смерті ОСОБА_3 , а тому і не набули статусу спадкоємців, а відтак у них відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Зобов`язання по поверненню позики у даному випадку включається до складу спадщини, тому у такому випадку застосовуються не умови договору позики щодо строків повернення позики чи його сплати, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї статті, а саме: суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі, якщо вони відмовилися від одностороннього платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року по справі № 6-2962цс16.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 та, що відповідачі прийняли спадщину, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову банку до спадкоємців боржника про стягнення боргу.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1281, 1282 ЦК України та керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 141, 247, 263-265, 268, 352-354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 01 грудня 2022 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: АТ КБ « ПриватБанк» (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2