РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7606/18

№ 2/183/1303/22

25 листопада 2022 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Павлюк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної, моральної шкоди та упущеної вигоди, завданої внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у якому, згідно уточненої редакції позовної заяви, просив стягнути з відповідачки в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 210297,35 грн., а разом - 231797,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10 вересня 2018 року відповідач таємно викрала корову породи «Українська чорно-ряба молочна» вартістю 16500 грн., яка належала позивачу. Належна позивачу корова, кличка - Нічка, пройшла всі необхідні щеплення, ветеринарні дослідження. Продуктивність тварини складала 750 літрів на місяць, 18,03 кг. на день, період лактації складав 305 днів на рік. На підставі довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області позивачем нараховано вартість молока, яке він міг би реалізувати та отримати грошові кошти за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року у сумі 210297,35 грн. Внаслідок вчинення відповідачем злочину, позивач не отримав прибуток від продажу молока, йому спричинено майнову шкоду у розмірі вартості корови у сумі 16500 грн., збитки у вигляді упущеної вигоди у розмірі 210297,35 грн., а також спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн., оскільки втратою домашньої худоби було порушено звичайний життєвий уклад позивача, він втратив власність, мав тяжкий емоційний стан, втратив годувальницю сім`ї. Відповідачка у добровільному порядку завдану шкоду не відшкодувала, а тому він змушений звернутися до суду з цим позовом.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., в іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2021 року вирок суду першої інстанції скасовано в частині цивільного позову та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу справ від 27.07.2021 для розгляду цивільного позову визначено суддю Оладенко О.С.

Ухвалою судді від 30 липня 2021 року справу прийнято до провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.11.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення 16500 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. В частині вимог про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди просив відмовити, вважаючи такі вимоги не доведеними у зв`язку з тим, що виконаний позивачем розрахунок не враховує суму витрат, які мав би понести позивач на утримання худоби.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року, ОСОБА_2 , визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Вироком, у його не скасованій частині встановлено, що 10 вересня 2018 року приблизно о 07.30 годині ОСОБА_2 , знаходячись на пасовищі, поблизу вул. Дружня с. Козирщина Новомосковського району Дніпропетровської області, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала чуже майно, а саме - корову породи «Українська чорно-ряба молочна» вартістю 17 500 гривень, що належить ОСОБА_3 та корову породи «Українська чорно-ряба молочна» вартістю 16500 гривень, що належить ОСОБА_1 .

Після чого, ОСОБА_2 разом з викраденим майном зникла з місця вчинення злочину та розпорядилася ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 17 500 гривень та потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 16 500 гривень.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки від 29.05.2019 №94, виданої Новомосковською районною державною лікарнею ветеринарної медицини, у домогосподарстві ОСОБА_1 знаходилася корова української чорно-рябої молочної корови, кличка - Нічка, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт на тварину НОМЕР_2 ; корова була досліджена на інфекційні хвороби лейкоз, бруцельоз 21.05.2018, результати негативні; на туберкульоз 24.05.2018, результат негативний; щеплена проти сибірки 24.05.2018 і була клінічно здорова. Продуктивність тварини згідно Журналу збірника молока складала 25 літрів на добу, за місяць надій складав 750 літрів, за період лактації - 5250 літрів (а.с.4).

Наведене підтверджується ветеринарною карткою АС701958 та паспортом великої рогатої худоби АС 72061 (а.с.67).

Згідно довідки від 18.02.2022, виданої доцентом кафедри технології виробництва продукції тваринництва Дніпровського державного аграрно-економічного університету, кандидата сільськогосподарських наук В.Рожкова, дані щодо молочної продуктивності корови Нічки, наведені у Журналі збірника молока (надій за добу 25 літрів, за місяць - 750 літрів, за період лактації 5250 літрів), можна вважати достовірними. У довідці зазначено, що період лактації складає 305 днів на рік. Станом на вересень 2018 року корова розпочала 12-ту лактацію (а.с.68).

На підтвердження вартості молока позивачем надано статистичну інформацію щодо середньої ціни молока від сільськогосподарських тварин усіх видів, сирого, назалізованого підприємствами у жовтні 2018 року - січні 2022 року (а.с.70-73).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У відповідності до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди у сумі 16500 грн., у розмірі вартості викраденої у позивача корови, суд виходить з того, що вартість корови визначено експертним висновком під час досудового розслідування та встановлено вироком суду, який набрав законної сили. Крім того, розмір майнової шкоди у зазначеній частині визнав відповідач.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне.

За змістом статей 23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода фізичної особи визначається через страждання, що за своєю суттю є негативною для людини емоцією, змістом якої є, у тому числі, тривога та переживання. Страждання є наслідком певних дій, які викликають такі емоції.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок вчиненого позивачкою кримінального правопорушення, позивачу спричинено душевні страждання, порушено звичний спосіб його життя, негативні переживання спричинила втрата майна, яке для позивача, проживаючого у сільській місцевості, було значущим джерелом доходу.

Також суд враховує, що заявлена позивачем в рахунок відшкодування моральної шкоди сума у 5000 грн. не заперечувалась відповідачем, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування шкоди у вигляді упущеної вигоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки - шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Так, звертаючись до суду із дійсним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначав, що внаслідок протиправних дій відповідачки, що виразилися у викраденні корови, позивач зазнав матеріальної шкоди у вигляді упущеної вигоди, що полягала у недоотримані ним грошових коштів від реалізації молока.

Суд вважає, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди та наявності між ними причинного зв`язку та вина заподіювача шкоди.

Разом з тим, суд не погоджується з визначеною позивачем сумою упущеної вигоди, оскільки її розраховано без урахування тієї обставини, що у викраденої корови лактація складала 305 днів на рік, а також неправильно розраховано середньоденний надій.

Враховуючи, що згідно наданої довідки лактація у корови «Нічка» почалася у вересні, при здійсненні розрахунку слід виключити місяці липень і серпень, коли лактація була відсутня. З урахуванням річного надою 5250 кг. і строку лактації 305 днів, надій молока на день становить 17,16 кг.

Так, ураховуючи надану статистичну інформацію про середню ціну молока від сільськогосподарських тварин усіх видів, сирого, назалізованого підприємствами у жовтні 2018 року - січні 2022 року; а також з урахуванням тієї обставини, що середньоденний надій складав 17,16 кг., розмір упущеної вигоди слід рахувати наступним чином:

2018 рік:

жовтень - 17,16 х 31 х 8,38 = 4457,82

листопад - 17,16 х 30х8,46 =4355,21

грудень - 17,16 х 31х8,82 =4691,89

2019 рік:

січень - 17,16 х 31х8,97 =4771,68

лютий - 17,16 х 28х8,82 =4237,83

березень - 17,16 х 31х8,73 =4644,01

квітень - 17,16 х 30х8,34 =4293,43

травень - 17,16 х 31х8,32 =4425,91

червень - 17,16 х 30х8,22 =4231,66

вересень - 17,16 х 30х8,73 = 4494,20

жовтень - 17,16 х 31х9,02 =4798,28

листопад - 17,16 30х9,21 =4741,31

грудень - 17,16 х 31х9,38 = 4989,78

2020 рік:

січень -17,16 х 31х9,42 =5011,06

лютий - 17,16 х 29х9,35 =4652,93

березень - 17,16 х 31х9,15 =4867,43

квітень - 17,16 х 30х9,09 =4679,53

травень - 17,16 х 31х8,86 =4713,17

червень - 17,16 х 30х8,79 = 4525,09

вересень - 17,16 х 30х9,27 =4772,20

жовтень - 17,16 х 31х9,56 = 5085,54

листопад - 17,16 х 30х10,00= 5148

грудень - 17,16 х 31х10,56= 5617,50

2021 рік:

січень - 17,16 х 31х10,63= 5654,73

лютий - 17,16 х 28х10,60= 5093,09

березень - 17,16 х 31х10,97= 5835,60

квітень - 17,16 х 30х10,99= 5657,65

травень -17,16 х 31х10,88= 5787,72

червень - 17,16 х 30х10,95= 5637,06

вересень - 17,16 х 30х11,33= 5832,68

жовтень - 17,16 х 31х11,79= 6271,81

листопад - 17,16 х 30х11,85= 6100,38

грудень - 17,16 х 31х11,67= 6207,97

2022 рік:

січень - 17,16 х 31х11,72= 6234,57. Усього - 172518,72 грн.

Суд звертає увагу, що наведений розрахунок як позивачем, так і судом здійснено на основі середньої ціни молока, реалізованого підприємстави, наведеному у додатку 2 до листа Головного управління статистики у Дніпропетровській області (а.с.73).

Тобто розрахунки упущеної вигоди здійснено на основі мінімальної вартості молока, а не середніх споживчих цін на молоко у Дніпропетровській області, які є значно вищими (а.с.71-72).

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача про те, що від зазначеної суми слід відняти витрати на утримання корови. Відповідачка не скористалася правом на подання відзиву і доказів, якими обґрунтовуються заперечення проти позову.

Судом не встановлено обставин, які свідчать про витрати позивача на утримання худоби. Позивач проживає у сільській місцевості і може здійснювати безкоштовно заготівлю кормів.

При цьому відповідачка, посилаючись на наявність таких витрат не була позбавлена можливості надати суду докази наявності таких витрат та їх розмір.

Крім того, суд враховує, що станом на час розгляду справи, відповідачка навіть частково не відшкодувала розмір майнової шкоди, який нею не оспорюється, що в свою чергу зумовило значний період нарахування упущеної вигоди, та відповідно, її розмір.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 міг би реально одержати доходи від продажу молока щонайменше у сумі 172518,72 грн., якби його право не було порушене відповідачкою внаслідок викрадення корови, а тому з відповідачки підлягають стягненню збитки у вигляді упущеної вигоди у зазначені сумі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору на користь держави у розмірі 1% від суми стягнутих судом коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 172518,72 грн., а разом - 194018 (сто дев`яносто чотири тисячі вісімнадцять) грн. 72 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1940 (дві тисячі двадцять сім) грн. 18 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено і підписано 28 листопада 2022 року .

Суддя Оладенко О.С.