Справа № 216/4446/21
провадження №2/216/930/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2022 року
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Бутенко М. В.
за участю секретаря судового засідання Кравець А.С.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
16.07.2021 року позивач приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів .
Представник позивача в позовній заяві зазначив, що просить суд розглядати справу за відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі, не проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в жодне призначене судове засідання (09.12.2021, 18.03.2022, 08.08.2022, 21.11.2022 року) не з`явився, судові повістки направлені йому за адресою зазначеною в позовній заяві не отримує, інформації щодо іншої адреси для листування в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду не надано. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Між Дочірнім підприємством «Фільман ГМБХ» та Приватним акціонерним товариством «СК «Брокбізнес» був укладений Договір добровільного страхування майна № 004/009-087755, за яким застраховано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
02.06.2019 року, в період дії договору страхування, у застрахованому приміщенні за адресою АДРЕСА_2 , приміщення 63 мало місце залиття приміщення. В результаті цього, застраховане майно було пошкоджено.
Згідно Акту про залиття від 05.06.2019 р. ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» , 02.06.2019 року на кухні житлової квартири АДРЕСА_3 відбулося протікання холодної води в результаті неякісного підключення крана мешканцем квартири. В результаті протікання холодної води на стіні нежитлового приміщення № 63 з`явилися вологі плями, деформувалась підвісна стеля, пошкоджено ковролін.
Після цієї події потерпіла сторона (Дочірнє підприємство «Фільман ГМБХ»), як страхувальник за договором страхування, звернулась до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 02.06.2019 року та в результаті якої пошкоджено застраховану квартиру, з метою отримання виплати страхового відшкодування. Оскільки, даний випадок є страховим, за договором страхування 004/009-087755, страховиком вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування.
Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика (ПрАТ «СК «Брокбізнес» в нашому випадку), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до п. 1. Ст. 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).
Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N° 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови) що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювана шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювана, г) вина:
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Відповідно до частини першої статті 177 Житлового кодексу Української РСРі громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.
Така позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року у справі № 203/2378/14-ц,
Враховуючи вищезазначене і те, що відповідальною за завдані збитки особою, є власник квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 , тобто Відповідач , що розташована за адресою АДРЕСА_2 , то саме він має відшкодувати завдані збитки.
До ПрАТ «СК «Брокбізнес» перейшло право вимоги, яке потерпілий має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до Відповідача так як Відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 .
З метою досудового врегулювання спору, Позивачем було направлено вимогу Відповідачу, яка залишилась без відповіді та задоволення.
Оскільки відповідач не сплатив позивачу суму завданих збитків, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2270,00 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 258-259, 263,265, 268, 280-283. 354-355 ЦПК України, ст.. ст.. 22,993,1166 ЦК України, суд -
Позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя: М.В. БУТЕНКО