Справа № 214/5408/22
2/214/4605/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

Представники: від відповідача адвокат Погорілецька А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 14 жовтня 2022 року, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №191.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 24 квітня 1999 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу мають трьох спільних дітей повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Шлюбно-сімейні стосунки спочатку між сторонами складались, однак останні 3 роки почали погіршуватись, що кінцево призвело до їх остаточного припинення. Причиною цьому стали відсутність взаєморозуміння, поява байдужості до життя та проблем один одного, втрата почуття любові, взаємоповаги. Рішення про розлучення він прийняв остаточно та наміру змінювати не має. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки, на її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Майновий спір між ними відсутній. Спір про визначення місця проживання дітей відсутній: за попередньо досягнутою між ними згодою син ОСОБА_4 залишається проживати з позивачем, а донька ОСОБА_5 з відповідачем. З огляду на наявність неповнолітніх дітей, розірвання шлюбу у позасудовому порядку є неможливим.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.17).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Погорілецька А.В., кожна окремо, подали заяви про визнання позовних вимог, відповідач після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_6 » просила залишити без змін. Представник відповідача при вирішенні питання розподілу судових витрат просила врахувати не заявлення позивачем вимоги про компенсацію сплаченого ним судового збору, крім того за попередньо досягнутою між сторонами домовленістю ОСОБА_2 добровільно відшкодувала йому 496 грн. 20 коп. у готівковій формі.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24 квітня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №191 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 24 квітня 1999 року, а.с.8).

Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 від 01 листопада 1999 року, серії НОМЕР_3 від 11 квітня 2007 року, серії НОМЕР_4 від 12 лютого 2015 року відповідно (а.с.9-11). З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, з ким наразі проживають неповнолітні діти сторін, посилання позивача на досягнуту між ним та відповідачем домовленість про визначення їх місця проживання суд залишає поза увагою, оскільки вони не мають істотного значення для вирішення спору про розірвання шлюбу.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинено у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, втратою почуттів, появою байдужості один до одного. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають та не підтримують жодних відносин, притаманних подружжю.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу та зумовлює його добровільний характер.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу та відсутності наміру зберегти шлюб на майбутнє, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 24 квітня 1999 року (а.с.8) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_6 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з урахуванням відповідної заяви відповідача стосовно цього.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція АТ КБ «ПРИВАТБАНК» №0.0..1 від 13 жовтня 2022 року, а.с.1) за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 496,20 грн. Оскільки позивач не заявляв вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, тому інші 50% судового збору (496,20 грн. відповідно) суд вважає за можливе з відповідача на користь позивача не стягувати.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ), зареєстрований 24 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №191 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін « ОСОБА_6 ».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано 16 листопада 2022 року.

Суддя А.В. Ткаченко