єдиний унікальний номер справи 546/191/22
номер провадження 2/546/221/22
28 листопада 2022 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Посилаючись на вищезазначені обставини та на норми ЦК України, представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму заборгованості та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.
Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 53).
Ухвалою судді від 09.05.2022 у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання яке неодноразово було відкладене, останнього разу на 28.11.2022.
У судове засідання представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 07.10.2022, просив розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 99).
Відповідач у судове засідання 08.06.2022 та 28.11.2022 не з`явився, згідно положень ч. 8 т. 128 ЦПК України про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином (а.с. 64, 113). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України не подав, будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Отже, за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 19.05.2020 ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір (далі - Заява) № 2020/І_С/016-Z1771538-01 (договір карткового рахунку) та між сторонами було укладено договір № 2020/ОВР/016-Z1771845-01. Згідно вказаного договору відповідачу було встановлено ліміт кредитування в сумі 300000,00 грн зі строком дії договору 12 місяців та зі сплатою 36,00% річних (базова процентна ставка) та 48% (процентна ставка за простроченим кредитом) (а.с. 28-29).
Відповідно до п. 2.1 Заяви, ця заява-договір разом з Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк», Тарифним планом, Умовами банківських продуктів/пакетів (що всі розміщені на сайті банку) є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «Укргазбанк», реквізити якого визначені у Правилах, та клієнтом, реквізити якого зазначені у цій заяві-договорі.
Також до позову додано Правила відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (а.с. 7-25).
Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , останній користувався наданим кредитом шляхом зняття готівки (а.с. 33).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором позивач направляв на адресу відповідача вимогу про дострокове повернення кредиту (а.с.а.с.34,35).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору та укладено кредитний договір.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Щодо стягнення процентів за користування кредитом суд зазначає наступне.
Як було встановлено судом, відповідно до умов договору № 2020/ОВР/016-Z1771845-01 від 19.05.2020 між сторонами було узгоджено сплату позичальником 36,00% річних (базова процентна ставка) та 48% (процентна ставка за простроченим кредитом) (звор. а.с.28).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України).
Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга та третя статті 6 ЦК України).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № 2020/І_С/016-Z1771538-01 від 19.05.2020, заборгованість по процентах (прострочена) становить 879,72 грн (а.с. 32).
Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 2020/І_С/016-Z1771538-01 від 19.05.2020, оскільки він відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору № 2020/І_С/016-Z1771538-01 від 19.05.2020.
А тому позов в частині стягнення заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом в сумі 879,72 грн підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 2020/І_С/016-Z1771538-01 від 19.05.2020, заборгованість за процентами, нарахованими згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 263,89 грн (а.с. 32).
Суд не приймає до уваги здійснений позивачем розрахунок заборгованості за процентами, нарахованими згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства.
Розрахунок 3 % річних (ст. 625 ЦКУ) виконується за формулою:
Сума санкції = С х 3 х Д / 365 / 100, де
С - сума заборгованості;
Д - кількість днів прострочення.
Таким чином, заборгованість за процентами, нарахованими згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, за кредитним договором № 2020/І_С/016-Z1771538-01 від 19.05.2020 становить 21,99 грн, з яких: за період з 19.05.2021 по 30.05.2021 - 11,90 грн; за 31.05.2021 - 1,01 грн; за період з 01.06.2021 по 09.06.2021 - 9,08 грн.
Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення процентів, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягає частковому задоволенню на загальну суму 21,99 грн.
До поданого позову додано платіжне доручення № 6454-426 від 10.01.2022 про сплату судового збору в розмірі 2481,00 грн (а.с. 1).
Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір по даній справі в розмірі 2481,00 грн було зараховано до Державного бюджету України (а.с. 49).
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 526, 527, 530, 611, 612, 625, 1048, 1054, ЦК України, ст. 10, 11, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» судові витрати по справі (судовий збір) у розмірі 2433 (дві тисячі чотириста тридцять три) гривні 12 копійок.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, учасники мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», місцезнаходження: вул. Єреванська, б. 1, м. Київ, 03087, .

Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ю.В. Зіненко