Провадження № 2/686/4674/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

при секретарі Антосєві В.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна, -

встановив:

13 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що являється батьком відповідача. З 2018 року працював за кордоном, де заробив кошти, за які в червні 2020 року придбав в м. Шепетівка автомобіль марки Шкода Октавія А5, 2004 року, реєстраційний номер якого на той час НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був придбаний позивачем виключно за особисті кошти в сумі 6050 доларів США.Проте, на момент придбання автомобіля позивач не мав паспорта громадянина України, оскільки віддав його на заміну на біометричний, тому прийняв рішення виписати на своє ім`я доручення на розпорядження цим автомобілем, пообіцявши власнику автомобіля, що в найкоротший термін перереєструє автомобіль. Тому, в генеральне доручення вписали і відповідача по справі, щоб він зміг від імені власника автомобіля діяти під час оформлення договору купівлі - продажу.

Позивач вказує, що у зв`язку із наявністю перед банками боргових зобов`язань,вирішив тимчасово оформити договір купівлі - продажу автомобіля на сина, відповідача по справі, а коли розрахується з боргами- переоформить автомобіль на себе. Після реєстрації автомобіля змінився його реєстраційний номер на НОМЕР_2 .

З моменту придбання автомобіля, позивач постійно користувався ним та розпоряджався одноособово на власний розсуд та на той час заробляв кошти тим, що здійснював пасажирські перевезення, працюючи в службах таксі.Відповідач постійно визнавав, що це автомобільпозивача, оскільки придбаний за коштипозивача.

Однак, 10 січня 2022 року відповідач попросив в позивача автомобіль, однак не повернув його на наступний день як домовлялися та заперечив щодо переоформлення автомобіля на ім`япозивача.Тому, позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки Шкода Октавія А5, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та витребувати у відповідача вказаний автомобіль.

Ухвалою судді від 18 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 30.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову заперечила.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наданні докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля Skoda Octaviа, 2004 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , та копією повідомлення на запит ТСЦ МВС № 6841 від 03.08.2022 року №31/22/1-Т-11аз.

Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, державна реєстрація вказаного автомобіля була здійснена 22.10.2021 року.

02.06.2020 року ОСОБА_4 за усною домовленістю з довіреними особами уповноважила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вчиняти від її імені певні дії щодо належного їй на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 автомобіля марки Skoda Octaviа, 2004 року випуску, д.н.з НОМЕР_1 . Довіреність видана з правом тимчасового виїзду за кордон, з правом передовіри, терміном на три роки і дійсна до 02.06.2023 року.

Згідно зі ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно з положеннями, викладеними в ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 381/3165/17 та зазначив, що, застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Також, ВС зауважив, що витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Статтею 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Отже, застосування положень статті 1212 ЦК України передбачає встановлення наявності у позивача права власності на безпідставно набуте відповідачем майно.

Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України, набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на той факт, що автомобіль Skoda Octaviа, 2004 року випуску, був придбаний за його особисті кошти, оскільки дана обставина позивачем не доведено належними та допустимими доказами.

Так, факт перебування позивача ОСОБА_1 за кордоном, що підтверджується копією його закордонного паспорту з відмітками про перетин державного кордону України, не підтверджує, що за спірний автомобіль саме позивачем було сплачено особисті кошти.

Також, позивач зазначає, що він здійснював пасажирські перевезення на службі таксі і користувався спірним автомобілем та долучив роздруківку історії поїздок, копію полісу №АР/7438771 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 03.06.2020 року по 02.06.2021 року, страхувальником згідно якого є позивач ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб марки Skoda Octaviа, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та копію договору добровільного страхування наземного транспорту №06-TR/EP-204302769 від 02.06.2021 року, строк дії якого з 03.06.2021 року по 02.06.2022 року, страхувальником якого позивач ОСОБА_1 , забезпечений транспортний засіб марки Skoda Octaviа, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Проте, дані докази вказують лише на факт користування автомобілем.

Отже, позивач ОСОБА_1 жодним чином не довів, що кошти на придбання транспортного засобу марки Skoda Octaviа, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідачу ОСОБА_2 надавав саме позивач.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 319, 321, 328, 387, 1212, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 245, 259, 263-265, 267, 268, 354 ЦПК України, ЦК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2022 року.

Суддя О.М. Палінчак