Справа № 390/1214/22
Провадження №2/390/654/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2022 р. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Бойко І.А., розглянувши заяву представника позивача адвоката Кушнеренко Т.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Подільський відділ державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватний виконавець Бершадський Сергій Миколайович, про визнання правочину дійсним та зняття заборони відчуження транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Подільський відділ державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватний виконавець Бершадський С.М., про визнання правочину дійсним та зняття заборони відчуження транспортного засобу.

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення продажу (реалізацію) автомобіля марки VEСO, державний номер НОМЕР_1 , який проводиться Кропивницьким відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчих провадженнях № 67115589, № 59950089, № 61785949. В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що 02.07.2019 ОСОБА_3 придбала вищевказаний автомобіль у ОСОБА_2 , за який розрахувалась в жовтні 2021, проте не переоформила прав на нього. В листопаді 2021 спірний автомобіль позивачки було вилучено на виконання постанови ДВС у зв`язку із непогашеною заборгованістю ОСОБА_2 за виконавчими провадженнями. Представник позивача вважає, що існує реальна загроза продажу її майна, що утруднить виконання рішення суду. На переконання представника позивача обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами. Будь-які права інших осіб, які не є учасниками судового процесу, таким вжиттям заходів забезпечення позову порушені не будуть. Зупинення продажу (реалізації) автомобіля захистить права позивача, а інтереси та права інших осіб таким забезпеченням не будуть порушені або обмежені, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і після вирішення спору по суті відповідач зможе реалізувати свої права стосовно майна, яке є спірним.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, перевіривши доводи, якими її обґрунтовано, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 18.05.2021 року по справі № 914/1570/20 при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Згідно поданої заяви про забезпечення позову представник позивача вважає, що вжиттям заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу спірного майна в межах процедури виконавчого провадження не порушить інтересу осіб, які не є учасниками судового розгляду. Представник позивача в заяві про забезпечення позову просить зупинити продаж спірного майна в трьох виконавчих провадженнях № 67115589, № 59950089, № 61785949.

Згідно ст.15 Закону України сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 є боржником у вищенаведених виконавчих провадженнях, проте в заяві про забезпечення позову не зазначено жодного зі стягувачів, перед якими ОСОБА_2 має заборгованість, тому суд ставиться критично до твердження представника позивача, що вжиття даного заходу забезпечення позову не порушить прав стягувача, оскільки їх інтерес суперечить зупиненню продажу майна боржника.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зміст позовних вимог свідчить, що позивач просить визнати дійсним договір купівлі-продажу спірного майна та зняти з нього заборони відчуження, в той же час в заяві про забезпечення позову представник позивача просить зупинити продаж (реалізацію) спірного майна, отже обраний вид забезпечення позову є неспімірним позовним вимогам, оскільки позовна вимога про визнання права власності на автомобіль марки VEСO, державний номер НОМЕР_1 не заявлена.

Таким чином, стороною позивача не доведено необхідність застосування обраного способу забезпечення позову з огляду на вимоги пропорційності і співмірності заявленим позовним вимогам, вжиття таких заходів забезпечення позову судом не забезпечує збалансованості інтересів осіб, які мають матеріально-правовий інтерес щодо предмета спору, тому в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Кушнеренко Т.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Кропивницький відділ державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), Подільський відділ державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), приватний виконавець Бершадський Сергій Миколайович, про визнання правочину дійсним та зняття заборони відчуження транспортного засобу, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко