Справа № 588/675/22
№ провадження 2/588/280/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Безкоровайної А.С., позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

У С Т А Н О В И В:

Короткий виклад позиції позивача

Представник позивача ОСОБА_2 у серпні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом в інтересах ОСОБА_1 , який мотивував тим, що сторони 14.08.2020 року зареєстрували шлюб. У сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_8 , який проживає разом з позивачем.

Причиною розірвання шлюбу є зради відповідачки та відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного.

ОСОБА_3 24.01.2022 року почала проживати окремо від позивача, залишила йому дитину, якій на той час було менше одного року. В середині березня 2022 року ОСОБА_3 виїхала з окупованого російськими військами м.Тростянець, не повідомивши позивача та не забравши сина.

Після деокупації м.Тростянець сторони вирішили примиритися та з травня 2022 року стали проживати разом. Згодом дружина позивача стала їздити у м.Суми та вказувала, що буде лікуватися, на що позивач надав її кошти у сумі 9500 грн. Згодом позивач дізнався про зраду відповідачки та переїхав разом з сином до місця своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . На цей час сторони справи проживають окремо і шлюбних відносин не підтримують.

ОСОБА_1 самостійно забезпечує сина всі необхідним. Лише на тиждень на продукти харчування, підгузки, одяг та інші речі першої необхідності витрачається 1000 грн., на комунальні послуги - 2000 грн. на місяць. Оскільки ОСОБА_3 інших утриманців не має, працездатна, стан здоров`я дозволяє працювати, позивач вважає, що вона може сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. на місяць.

Посилаючись на указані обставини, представник позивача ОСОБА_2 просить суд: 1) розірвати шлюб між позивачем та ОСОБА_3 , зареєстрований 14.08.2020 року Тростянецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №84; 2) стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стислий виклад позиції відповідача

У письмовому відзиві поданому представником відповідачки ОСОБА_3 адвокатом Борикою О.О., відповідачка заперечила проти позову, оскільки не бажає розірвання шлюбу, з чоловіком не було досягнуто домовленості про проживання сина з ним, він самовільно вирішив це питання. ОСОБА_3 зазначила, що прикладає зусилля для збереження шлюбу, бажає, щоб дитина проживала у повноцінній сім`ї, а тому просила надати строк для примирення 6 місяців. У письмовому відзиві ОСОБА_3 заперечила проти розміру аліментів, які позивач просить суд стягнути. В ході судового засідання відповідачка та її представник ОСОБА_4 зазначили, що не заперечують проти стягнення аліментів у розмірі 1000 грн.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 05.09.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Прокольною ухвалою суду від 20.09.2022 року за клопотанням відповідачки відкладено судове засідання.

Ухвалою суду від 20.10.2022 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову адвоката Борики О.О. в інтересах ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини.

Представником відповідачки ОСОБА_4 01.11.2022 року подано відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 01.11.2022 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 відкладено судове засідання для підготовки відповіді на відзив

Представником позивача ОСОБА_2 07.11.2022 року надано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 16.11.2022 клопотання відповідачки про надання подружжю строку на примирення залишено без задоволення

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 14.08.2020 року був зареєстрований шлюб у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 84. Після реєстрації шлюбу відповідачці присвоєно прізвище « ОСОБА_10 » (а.с.6).

Сторони є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Позивачка та відповідач визнали, що на цей час проживають окремо, їх малолітній син проживає разом з батьком ОСОБА_1 , а відповідачка ОСОБА_3 фактично проживає у с.Станова у будинку своєї матері. Відповідачка не працює, інших дітей не має, її доходи складаються із соціальної допомоги в розмірі 860 грн., яка призначена їй у зв`язку з народженням спільного з позивачем сина до досягнення ним 3 років (а.с.42).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 21, частини першої статті 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

У цій справі судом обговорено зі сторонами питання надання сторонам строку для примирення, проти чого позивач категорично заперечував. Ураховуючи позицію ОСОБА_1 , його доводи з приводу втрати довіри та почуттів до дружини, непроживання сторін разом, відсутність змін у їх відносинах з часу подання позову до суду, судом було відмовлено у наданні такого строку з мотивів, які викладені у відповідній ухвалі суду.

Відтак установивши, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина, який на цей час проживає з позивачем, суд виходить з таких мотивів.

Суд відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Виходячи з вимог частини першої-третьої статті 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Отже, з урахуванням викладеного відповідачка як мати на рівні з позивачем має матеріально утримувати свого сина, забезпечивши його мінімально необхідними благами, які потрібні для його життя та виховання.

Частиною 1 та 2 статті 182 Сімейного кодексу При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти в розмірі 1000 грн., які погодилась сплачувати ОСОБА_3 щомісяця, є сумою, яка є менше мінімально гарантованого розміру аліментів на одну дитину, який становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (2201грн. х 50% = 1100,50 грн.), який визначений частиною 2 статті 182 СК України.

Відповідачка є працездатною, має дохід у вигляді соціальної допомоги, офіційно не працює, інших осіб, які перебувають на її утриманні, крім спільного з ОСОБА_1 не має, тому виходячи з якнайкращих інтересів дитини та того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 11.08.2022 року.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача.

Ураховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, позивачем було заявлено дві вимоги, які підлягають задоволенню, то з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір, який мав бути сплачений позивачем в сумі 992,40 грн., а сплачений ОСОБА_1 за вимогу про розірвання шлюбу судовий у розмірі 992,40 грн., підлягає стягненню на користь позивача з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що був зареєстрований 14 серпня 2020 року у Тростянецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис №84.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дитини ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 11.08.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць із 11.08.2022 року по 10.09.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) грн. 40 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21.11.2022 року.

Сторони:

Позивач:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2

Суддя М.В.Щербаченко