ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/138/17 Номер провадження 22-ц/814/2822/22Головуючий у 1-й інстанції Руднєва О.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

та за заявою ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1

на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2017 року, ухвалене суддею Руднєвою О.О., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просив суд звернути стягнення за іпотечним договором №839/4/27/38/7-96, посвідченим 20.02.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., зареєстрований в реєстрі №202, згідно якого в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно, а саме майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний номер АДРЕСА_1 , які у подальшому, у зв`язку з введенням в експлуатацію, були замінені на квартиру АДРЕСА_2 ; визначити у рішенні спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 41 Закону України «Про іпотеку», шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з урахуванням ціни предмету іпотеки, визначеною звітом №08/19-2016(2) від 14.09.2016 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Незалежна профгрупа», вартість предмета іпотеки становить 5 691 000,00 грн.; за рахунок продажу предмета іпотеки задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №851/10/27-11/5-169 від 27 грудня 20095 року в сумі 2 976 068,41 грн. та усі витрати, пов`язані зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки; стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Позовна заява мотивована тим, що 20 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку « Укрсоцбанк» в особі начальника Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» Масленнікова Є.В. та громадянкою України ОСОБА_3 був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/7-48. Відповідно до п. п. 1.1. договору кредиту кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,25 (дванадцять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1.1. договору кредиту та кінцевим терміном погашення 10 лютого 2022 року. Відповідно до п. 1.2. договору кредиту, кредит надається позичальнику на фінансування будівництва, придбання (інвестування) житла відповідно до договору пайової участі № 98-85/Л від 22.09.2006 року, що укладений між позичальником та споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж». Відповідно до п. 1.3.1 договору кредиту, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотеки вимоги, кредитор укладає в день укладання цього договору - з позичальником іпотечний договір № 839/4/27/38/7-96 від 20.02.2007 року, за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний № 85 (вісімдесят п`ять), розташовану на 14 (чотирнадцятому) поверсі, загальною площею 138,23 (сто тридцять вісім цілих двадцять три сотих) метрів квадратних, та будується за адресою: АДРЕСА_3 , що належить позичальнику на підставі договору, визначеному в п. 1.2. цього договору. Відповідно до п. 1.3.4. договору кредиту, протягом двох робочих днів після реєстрації права власності на нерухоме майно, зазначене в п. 1.2. цього договору, з позичальником укладається додаткова угода до іпотечного договору, зазначеного в п. 1.3.1. цього договору, в якій сторони змінюють опис предмета іпотеки: замість нерухомого майна, яке стане власністю позичальника - нерухоме майно, яке належить позичальнику на праві власності із зазначенням його реєстраційних даних та з посиланням на відповідне свідоцтво про право власності на житло, як на право установлювальний документ. Додаткова угода про внесення змін до іпотечного договору посвідчується нотаріально. Відповідно до п. 2.1. договору кредиту, надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових грошей в іноземній валюті - долари США, з наступною їх конвертацією (обміном) через операційну касу кредитора в гривні та прийняттям суми в гривнях для перерахуванням на цілі, визначені в п. 1.2. цього договору. Відповідно до п. 2.2. договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту вважається день видачі позичальнику готівкових коштів в сумі кредиту. Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора (п.2.3. договору кредиту). Згідно з умовами кредитного договору (п.п. 3.3.8. - 3.3.9) ОСОБА_3 взяла на себе обов`язки сплатити проценти за використання кредиту та повернути у повному обсязі кредит з нарахованими відсотками та можливими штрафним санкціями у визначений термін. Відповідно до п. 2.4. договору кредиту, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в валюті кредиту в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, проценти нараховуються з розрахунку факт/360. Відповідно до п. 2.4.1. договору кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту на рахунок в Азовсько-Донському відділенні Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти. У випадку, якщо 10 число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих відсотків, згідно з п. 2.4. цього договору, у попередній робочий день. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту №839/3/27/38/7-48 від 20 лютого 2007 року, між позивачем та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/7-96, посвідчений 27.02.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., зареєстрований в реєстрі № 202. Предметом іпотеки за іпотечним договором є майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний номер 85 (вісімдесят п`ять), загальною площею 138,23 (сто тридцять вісім цілих двадцять три сотих) метрів квадратних, що будується на АДРЕСА_4 , та належить іпотекодавцю на підставі договору пайової участі № 98-85/1 від 22.09.2006 року, укладеним іпотекодавцем зі Споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», квитанція б/н від 25.09.2006 року, квитанція б/н від 19.02.2007 року, що підтверджує часткове фінансування іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів. Відповідно до п.1.2. іпотечного договору вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 760 265,00 (сімсот шістдесят тисяч двісті шістдесят п`ять гривень) 00 копійок, що в еквіваленті складає 150 547,52 (сто п`ятдесят тисяч п`ятсот сорок сім доларів США 52 центів) доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання цього договору іпотеки). Порушуючи виконання умов договору кредиту в односторонньому порядку та всупереч ст. 629 ЦК України, відповідач припинила повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Станом на 19.02.2016 року утворилася заборгованість у розмірі 112 464,66 доларів США, що складає 2 976 068,42 грн. (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 26,4623 грн. за 1 долар США). Відповідач порушила норми ст. 1054 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором кредиту, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2017 року (з урахуванням ухвали суду від 08.07.2021 року про виправлення описки) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства « Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 839/3/27/38/7-48 від 20 лютого 2007 року у розмірі 112 464,66 доларів США, що складає 2 976 068,41 грн., звернуто стягнення за іпотечним договором №839/4/27/38/7-96, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковцем О.Л., зареєстрований в реєстрі №202, згідно якого в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно, а саме майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний номер 85, загальною площею 138,23 метрів квадратних, що будується на 14 поверсі по АДРЕСА_3 , які в подальшому, в зв`язку з введенням будинку в експлуатацію, були змінені на квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 44 641,03 грн.

В решті задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , особа, яка не брала участь у справі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 22.10.2016 року право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 06.08.1975 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб. Вказує, що спірна квартира в силу ст.ст.60,63 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності. Позивач, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 не вказав їх в якості відповідачів у справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, а розгляд справи без залучення заінтересованої особи до участі у справі є грубим процесуальним порушенням. Зазначає, що це порушення призвело до неправильного вирішення справи і передчасного задоволення позову про стягнення на належну ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності квартири. Вказує, що заочне рішення суду першої інстанції від 08.08.2017 року підлягає скасуванню. Зазначає, що при ухваленні судового рішення не були враховані фактичні обставини справи в частині того, що 24.12.2015 року ОСОБА_3 за своїм чоловіком позичили у ОСОБА_2 72 450 доларів США строком на 24.06.2016 року, про що було укладено договір позики у письмовій формі, у забезпечення виконання зобов`язань за ним ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 в іпотеку спірну квартиру. При цьому, ОСОБА_3 свідчила, що прав та вимог інших осіб на предмет іпотеки немає, під забороною (арештом) та в податкові заставі предмет іпотеки не перебуває, до предмету іпотеки не пред`явлені будь-які вимоги майнового та немайнового характеру. Оскільки боржники ОСОБА_3 та ОСОБА_5 грубо порушили взяті на себе зобов`язання і у повному обсязі борг кредитору ОСОБА_4 не повернули, то з метою задоволення своїх зобов`язань вимог за договором позики від 24.12.2015 року на підставі ст.ст.7,37 ЗУ «Про іпотеку» та п.9 іпотечного договору 22.10.2016 року вона звернулася до нотаріуса як державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію за нею права власності на предмет іпотеки і нотаріус визначила, що відмови в державній реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру немає. Вказує, що при звернення до суду з позовом 21..03.2021 року позивач ПАТ «Укрсобанк» приховов ці обставини від суду першої інстанції, а суд не пересвідчився в належності спірної квартири саме відповідачу ОСОБА_3 та відсутності зареєстрованих прав і вимог на цю квартиру з боку інших осіб.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 АТ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з підстав того, що у даному випадку у ОСОБА_6 відсутнє право чи інтерес, які б підлягали захисту, оскільки нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто не породжує (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків.

16.02.2022 року ОСОБА_2 , особа, яка не брала участь у справі, подала заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заява про приєднання до апеляційної скарги мотивована тим, що 22.10.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_5 , тому в силу ст.ст. 60,63 СК України вказана квартира була спільною сумісною власністю її з ОСОБА_1 . Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не вказав її та її чоловіка ОСОБА_1 в якості відповідачів. При розгляді справи суд першої інстанції не пересвідчився, кому належить спірна квартира, не встановив усіх її співвласників, не виявив осіб, за якими зареєстроване право власності на квартиру, тому ухвалив рішення, яке впливає на їх права і обов`язки. Незалучення їх до участі у справі призвело до перешкоджання їм у правосудді, призвело до неправильного вирішення справи і передчасного задоволення позову про звернення стягнення на належну їм квартиру.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.02.2022 року у даній цивільній справі відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (т.2 а.с. 114).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.02.2022 року дана справа за апеляційною скаргою ОСОБА_6 призначена до апеляційного розгляду на 10-45 год. 04.05.2022 року, з викликом сторін (т.2 а.с. 119).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 01.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 117).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08.08.2022 року справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 призначена до апеляційного розгляду на 21.11.2022 року о 10-20 год., з повідомленням учасників справи (т.2 а.с. 159).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23.08.2022 року у даній цивільній справі відкрите апеляційне провадження за заявою ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 (т.2 а.с. 159).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.08.2022 року справа за заявою ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 призначена до апеляційного розгляду на 21.11.2022 року о 10-20 год., з повідомленням учасників справи (т.2 а.с. 161).

21.11.2022 року до суду апеляційної інстанції не з`явилися учасники справи. Особи, які не брали участь у справі, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 20.10.2022 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 165-166), заяв та клопотань від них про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Представник АТ «Альфа-Банк» 10.11.2022 року направив апеляційному суду клопотання про розгляд справи без участі його представника. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 20 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі начальника Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк» Масленнікова Є.В. та громадянкою України ОСОБА_3 був укладений договір кредиту № 839/3/27/38/7-48 (т.1 а.с. 12-15).

Згідно цього договору кредиту позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у розмірі 99 000,00 (дев`яносто дев`ять тисяч) доларів США 00 центів, зі сплатою 12,25 (дванадцять цілих двадцять п`ять сотих) процентів річних, за користування кредитними коштами з щомісячним погашенням основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в п.п. 1.1.1. договору кредиту та кінцевим терміном погашення 10 лютого 2022 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту №839/3/27/38/7-48 від 20 лютого 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 839/4/27/38/7-96, посвідчений 27.02.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., зареєстрований в реєстрі № 202 (т.1 а.с. 10-11).

Предметом іпотеки за іпотечним договором є майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний номер 85 (вісімдесят п`ять), загальною площею 138,23 (сто тридцять вісім цілих двадцять три сотих) метрів квадратних, що будується на АДРЕСА_6 , та належить іпотекодавцю на підставі договору пайової участі № 98-85/1 від 22.09.2006 року, укладеного іпотекодавцем зі Споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», квитанція б/н від 25.09.2006 року, квитанція б/н від 19.02.2007 року, що підтверджує часткове фінансування іпотекодавцем будівництва за рахунок власних коштів (т.1 а.с. 16-18).

Станом на 19.02.2016 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 за договором кредиту № 839/3/27/38/7-48 від 20 лютого 2007 складає 112 464,66 доларів США, що складає 2 976 068 (два мільйона дев`ятсот сімдесят шість тисяч шістдесят вісім) грн. 41 коп. (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 26,4623 гривень за 1 долар США), зокрема: розмір заборгованості за кредитом - 68 359,99 дол. США, що становить 1 808 959,35 грн., розмір заборгованості за відсотками - 24 048,44 доларів США, що дорівнює 636 375,99 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 358 510,90 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 172 222,16 грн (т.1 а.с. 8-9).

На виконання умов кредитного договору та іпотечного договору 23.02.2016 року відповідачу було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана (т.1 а.с. 22-23).

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Оскільки ОСОБА_3 не виконала свої зобов`язання за кредитним договором № 839/3/27/38/7-48 від 20 лютого 2007 року у розмірі 112 464,66 доларів США, що складає 2 976 068 (два мільйона дев`ятсот сімдесят шість тисяч шістдесят вісім) грн. 41 коп., суд першої інстанції прийшов до висновку про звернення стягнення за іпотечним договором №839/4/27/38/7-96, посвідченим 20.02.2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л., зареєстрований в реєстрі № 202, згідно якого в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» було передано нерухоме майно, а саме: майнові права на незакінчену будівництвом трикімнатну квартиру, будівельний номер 85 (вісімдесят п`ять), загальною площею 138,23 (сто тридцять вісім цілих двадцять три сотих) метрів квадратних, що будується на АДРЕСА_6 , які в подальшому, у зв`язку з введенням будинку в експлуатацію, були змінені на квартиру АДРЕСА_7 , шляхом продажу квартири на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною 760 265,00 грн.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року (з урахуванням змін, внесеними згідно з Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 рорку) право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором, зокрема, стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі відшкодування збитків.

У відповідності до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. У свою чергу під збитками законодавець у ст. 22 ЦК України розуміє витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна з громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з п. 1 якого може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, вважається предметом застави згідно зі ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Поняття «мораторій» визначається як відстрочення виконання зобов`язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України). Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільнення від його виконання.

Встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з п. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Таким чином, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не зупиняє дії решти нормативно- правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, а тому не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, а є правовою підставою, яка не дає змогу органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, право апеляційного оскарження судового рішення мають також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Зазначені особи можуть подати апеляційну скаргу, якщо оскаржуваним рішенням суду безпосередньо вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, тобто безпосередньо встановлено, змінено або припинено права або обов`язки цих осіб.

Згідно із ч. 3 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин та підтверджується матеріалами справи, спірні відносини виникли між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 з приводу укладених 20 лютого 2007 року кредитного договору № № 839/3/27/38/7-48 та іпотечного договору №839/4/27/38/7-96 (т.1 а.с. 10-11,12-15).

У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 19.02.2016 року утворилася заборгованість всього у розмірі 112 464,66 доларів США, що складає 2 976 068,42 грн. (курс долара на дату складання розрахунку за курсом НБУ дорівнює 26,4623 грн. за 1 долар США).

03.01.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який заочним рішенням суду першої інстанції від 08.08.2017 року був частково задоволений.

Позивач заочне рішення суду від 08.08ю2017 року не оскаржував, воно набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 року АТ «Укрсоцбанк» звертався до суду з заявою про роз`яснення рішення суду (т.1 а.с. 141-142). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.05.2019 року у задоволенні заяви представника АТ «Укрсоцбанк» про роз`яснення рішення суду від 08.08.2017 року відмовлено (т.1 а.с. 165-166).

03.03.2020 року АТ «Альфа-Банк» звернувся до суду першої інстанції з заявою про заміну сторони в порядку правонаступництва (т.1 а.с. 168-169). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.03.2020 року заяву АТ « Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження повернута без розгляду заявнику, як подану з порушенням вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України (т.1 а.с. 174).

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додав ксерокопію договору позики від 24.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_2 передала у власність позичальників 72 450 доларів США, а позичальники прийняли ці кошти і солідарно зобов`язалися повернути їх позикодавцю не пізніше 24.06.2016 року (т.1 а.с. 185-186). Договір позики від 24.12.2015 року укладено у простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення.

Також до апеляційної скарги ОСОБА_1 додав іпотечний договір від 24.12.2015 року, укладений між ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ОСОБА_8 (іпотекодержатель), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., зареєстровано в реєстрі за №1971, згідно якого з метою забезпечення виконання зобов`язання, що виникло у іпотекодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за договором позики, укладеним іпотекодержателем та боржниками у простій письмовій формі 24.12.2025 року, боржники солідарно отримали від іпотекодержателя валютні цінності у вигляді та в натурі на суму 72 450 доларів США та строком виконання не пізніше 24.06.2016 року в порядку та строки, передбачені і договорі позики, а іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру в житловому будинку літ. «А-16» за адресою: АДРЕСА_8 , загальною площею 135,1 кв.м., житловою площею 88,9 кв.м. предмет іпотеки (т.1 а.с. 182-183).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, дата формування якої від 29.10.2016 року, наданої ОСОБА_1 до апеляційної скарги, 22.10.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Стрельченко О.В. на підставі іпотечного договору від 24.12.2015 року зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 188-189).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року у справі №638/16768/19 за позовом АТ «АльфаБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволено. Застосовано наслідки недійсності нікчемного іпотечного договору трикімнатної квартири АДРЕСА_5 , укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. за реєстром за №1971 шляхом скасування державної реєстрації права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 та реєстрації права власності на неї за ОСОБА_3 (т.1 а.с.191-195).

Постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04. 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.09.2022 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2021 року та постанова Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у частині вирішення апеляційної скарги ОСОБА_2 залишені без змін.

Згідно ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, іпотечний договір від 24.12.2015 року, укладений між ОСОБА_3 (іпотекодавець) та ОСОБА_8 (іпотекодержатель), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., є нікчемним з моменту його укладення, тобто з 24.12. 2015 року, а тому на час ухваленням рішення суду від 08.08.2017 року іпотекодержателем спірної квартири був ПАТ «Укрсоцбанк».

Особи, які звернулася з апеляційною скаргою та з заявою про приєднання до неї відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не брали участі у розгляді справи, не є стороною договору і умови договору не містять положень які б породжували для них права щодо боржника та (або) кредитора, а отже, договори, укладені між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 20.02.2007 року кредитний договір та іпотечний договір не породжують для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жодних прав та обов`язків. Відповідно, рішенням суду від 08.08.2017 року не вирішуються питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що саме ОСОБА_2 стала власником спірної квартири на підставі іпотечного договору від 24.12.2015 року. Апеляційна скарга на заочне рішення суду від 08.08.2017 року подана ОСОБА_1 , який власником спірної квартири не значився, його доводи про перебування у шлюбі з ОСОБА_2 та набуття спірної квартири ними під час шлюбу не підтверджені належними та допустимими доказами в частині набуття права на неї за спільні кошти подружжя (джерело походження коштів).

З огляду на викладене та керуючись ч. 3 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З підстав вищевказаного, колегія суддів до висновку про відсутність підстав вважати, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а тому в порядку ч. 3 ст. 362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

По справі вбачається, що клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення сплачених сум судового збору, відсутні.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 362 ч.3, 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та за заявою ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2017 року, ухвалене суддею Руднєвою О.О., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов