Справа № 466/5224/22
Провадження № 2-о/466/144/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді Свірідової В.В.

за участю секретаря Молінській С.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Семко В.В.

справа № 466/5224/22, 2-о/466/144/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

встановив:

20.07.2022 ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду із заявою, з участю заінтересованої особи ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього наступні обов`язків:

заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним строком на 6 місяців.

В обґрунтування заяви зазначив, що він зареєстрований та проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього, в даній квартирі проживають ще його дружина та їх син ОСОБА_2 .

Проживання в квартирі, в якій він зареєстрований та власником якою він є, робить його життя нестерпним, оскільки ОСОБА_2 постійно порушуються його права.

ОСОБА_2 вчиняє скандали в квартирі, ображає його нецензурною лайкою, зловживає спиртними напоями, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння часто забуває вимкнути газову плиту, що є небезпечним не тільки для їх з дружиною життя і здоров`я, але й для сусідів. Неодноразово ОСОБА_2 приходив до дружини на роботу в стані алкогольного сп`яніння, де погрожував їй та вимагав кошти.

Крім того, ОСОБА_2 погрожує йому життю та здоров`ю, пошкоджує їх з дружиною майно, вимагаючи кошти. Комунальні платежі не сплачує, постійно виносить і квартири його з дружиною особисті речі, зокрема, телевізор, міксер, електром`ясорубку, телефони, мікрохвильову ніч, пилосос. Останнім часом його протиправні дії щодо нього набули більш важких форм, зокрема, ОСОБА_2 почав вчиняти щодо нього фізичне насильство. Вони з дружиною не одноразово намагались йому допомогти, зокрема, лікували від алкогольної залежності, намагались мирно врегулювати конфлікти, але все це виявилось марно. Протиправні дії зі сторони ОСОБА_2 носять систематичний та довготривалий характер.

Зокрема, правоохоронними органами вже двічі виносився терміновий заборонний припис стосовно нього. Так, 30.08.2021, 03. 02. 2022 стосовно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи, відповідно до яких на нього було покладено зобов`язання залишити місце проживання ( перебування ) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання ( перебування ) постраждалої особи, заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Проте, незважаючи на це, всі його протиправні дії продовжують вчинятись ним щодо нього. Доказом цього є те, що 05.06.2022 близько 02 гол. 00 хв. патрульні викликали швидку та забрали ОСОБА_2 з поміщенням в КЗ Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня, в зв`язку з тим, що він дуже агресивно себе поводив. Проте, спокійно з дружиною їм було лише один день, коли він повернувся, його дії набули ще агресивнішого характеру.

Вони знову були змушені звернутись до правоохоронних органів. Зокрема, 17.06.2022.

Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття заявника, він перебуває в стані постійного стресу, хвилювання та страху. У нього порушився сон і погіршилася працездатність. Враховуючи все це, є реальні підстави побоюватись не тільки за своє здоров`я, але й життя, оскільки погрози ОСОБА_2 носять вже реальний характер і з кожним днем його дій носять більш агресивний характер.

З врахуванням вищенаведеного ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з заявою про видачу обмежувального припису.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.07.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження (а.с.13).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Семко В.В. заяву підтримали та просили її задовольнити

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення , а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього, в даній квартирі проживають ще його дружина ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_2 .

Проживання в квартирі, в якій він зареєстрований та власником якою він є, робить його життя нестерпним, оскільки ОСОБА_2 постійно порушуються його права.

ОСОБА_2 вчиняє скандали в квартирі, ображає свого батька ОСОБА_1 нецензурною лайкою, зловживає спиртними напоями, коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння часто забуває вимкнути газову плиту, що є небезпечним не тільки для життя і здоров`я його батьків ОСОБА_1 ,. ОСОБА_3 , але й для сусідів. Неодноразово ОСОБА_2 приходив до матері ОСОБА_3 на роботу в стані алкогольного сп`яніння, де погрожував їй та вимагав кошти.

ОСОБА_2 погрожує життю та здоров`ю своїх батьків, пошкоджує їх майно, вимагаючи кошти. Комунальні платежі не сплачує, постійно виносить з квартири особисті речі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , зокрема, телевізор, міксер, електром`ясорубку, телефони, мікрохвильову ніч, пилосос. Останнім часом протиправні дії ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4 набули більш важких форм, зокрема, ОСОБА_2 почав вчиняти щодо нього фізичне насильство. ОСОБА_1 з дружиною не одноразово намагались йому допомогти, зокрема, лікували від алкогольної залежності, намагались мирно врегулювати конфлікти, але все це виявилось марно. Протиправні дії зі сторони ОСОБА_2 носять систематичний та довготривалий характер.

Зокрема, правоохоронними органами вже двічі виносився терміновий заборонний припис стосовно нього. Так, 30.08.2021, 03.02.2022 стосовно ОСОБА_2 було винесено термінові заборонні приписи, відповідно до яких на нього було покладено зобов`язання залишити місце проживання ( перебування ) постраждалої особи, заборона на вхід та перебування в місці проживання ( перебування ) постраждалої особи, заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Проте, незважаючи на це, всі протиправні дії ОСОБА_2 продовжує вчиняти щодо нього.

05.06.2022 близько 02 гол. 00 хв. патрульні викликали швидку та забрали ОСОБА_2 з поміщенням в КЗ Львівська обласна державна клінічна психіатрична лікарня, в зв`язку з тим, що він дуже агресивно себе поводив. Проте, коли ОСОБА_2 повернувся, його дії набули ще агресивнішого характеру.

ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 знову були змушені звернутись до правоохоронних органів, зокрема, 17.06.2022.

Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття заявника, він перебуває в стані постійного стресу, хвилювання та страху. У нього порушився сон і погіршилася працездатність. Враховуючи все це, є реальні підстави побоюватись не тільки за своє здоров`я, але й життя, оскільки погрози ОСОБА_2 носять вже реальний характер і з кожним днем його дій носять більш агресивний характер.

З огляду на встановлені обставини у справі суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство та правові висновки Європейського суду з прав людини та Верховного Суду.

Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Irelandv. theUK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ висловленої у рішеннях «Kudla v Poland» [GC], n. 92237, «Козинець проти України», n. 52, «Лабіта проти Італії», n. 120, «Чембер проти Росії», n. 49244, поводження є «нелюдським», якщо, крім іншого, воно було умисним, застосовувалось впродовж кількох годин поспіль і призводило або до справжніх тілесних ушкоджень, або до гострих фізичних чи душевних страждань.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Вiдповiдно до пунктiв 3, 6, 7, 8 частини першої статті 1 Закону України «Про запобiгання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - дiяння (дiї або бездiяльнiсть) фiзичного, сексуального, психологiчного або економiчного насильства, що вчиняються в ciм`ї чи в межах мiсця проживання або мiж родичами, або мiж колишнiм чи теперiшнiм подружжям, або мiж iншими особами, якi спiльно проживають (проживали) однiєю сiм`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних вiдносинах чи у шлюбi мiж собою, незалежно вiд того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому мiсцi, що й постраждала особа , а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала вiд домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якiй формi. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якiй формi. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захiд тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У частині другій статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно частини третьої статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що, враховуючи положення Закону№ 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вище зазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

З огляду на ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Вказаний закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Частиною 4 статті 350-6 ЦПК України передбачено, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про видачу або продовження обмежувального припису.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики ЄСПЛ та Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Зважаючи на вимоги Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Беручи до уваги наведені обставини, встановлено факти регулярного вчинення з боку ОСОБА_2 по відношенню до заявника фізичного та психологічного насилля та вбачається високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі й з тяжким наслідками, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому суд вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту прав заявника до ОСОБА_2 необхідно застосувати обмежувальний припис.

Суд враховує, що вжиті заявником розумні та законні заходи для її захисту та покарання винного, в тому числі в рамках адміністративних справ та кримінального провадження, не дали наразі очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 на строк 6 місяців та:

заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним строком на 6 місяців.

З урахуванням викладеного й керуючись правовими висновками, викладеними у постанові ВС від 05.09.2019 у справі №756/3859/19, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 247, 259, 263-265, 268, 315, 319, 352 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 та покладення на нього наступні обов`язків:

заборони ОСОБА_2 перебувати в місці проживання постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою; АДРЕСА_1 . строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців;

заборони ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватися з ним строком на 6 місяців.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу даного обмежувального припису повідомити ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП в Львівській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова