Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5001/22
У Х В А Л А

22 листопада 2022 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 07.10.2022 матеріали позовної заяви були залишені без руху, а позивачу був наданий термін, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ними даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

На виконання вказаної ухвали 20.10.2022 позивачем до суду подано клопотання про усунення недоліків.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, судом на виконання положень ст. 187 ЦПК України здійснено запит до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради щодо з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідачки.

21.11.2022 до суду надано відповідь за відомостями Департаменту центру надання адміністративних послуг Черкаської міської ради, з якої вбачається відсутність інформації про зареєстроване місце фактичного проживання чи перебування відповідачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , яку зазначає позивач у своєму позові.

Позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Так, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаю увагу, що нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження. Відповідно до статті 3 даного Закону, - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання - це паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Крім того, Законом визначено, що місцем проживання особи - є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. При цьому, зазначено, що реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона саме проживає постійно або тимчасово.

Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Системний аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що місце проживання - це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування підтверджується вичерпним переліком документів, зокрема, паспортом громадянина України.

Чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, на яку посилається позивач, як на підставу звернення до Придніпровського районного суду м. Черкаси, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Будь якої домовленості між позивачем та відповідачем до суду не надано.

Тож, у позовній заяві відсутнє обґрунтування звернення саме до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом про розірвання шлюбу, враховуючи, що місцем реєстрації відповідача зазначено: АДРЕСА_2 ., а спільних дітей сторони не мають.

Отже, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справіLeo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справахJorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

За таких підстав, суддя не може наразі вирішити питання про відкриття провадження у справі і вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для усунення недоліків для визначення та обґрунтування підсудності даного позову відповідному суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 133, 174-177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повторно залишити без руху.

Позивачу надати додатковий строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку неусунення вказаних недоліків заява буде визнана не поданою та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Кондрацька