У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2022 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. перевіривши матеріали справи за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року представник Національної академії внутрішніх справ через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ 77 167,15 грн., з яких: 61 597,46 грн. - вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі; 11 484,01 грн. - інфляційне збільшення боргу; 4 085,68 грн. - 3% річних від несплаченої заборгованості, а також стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.11.2017 року між НАВС, комплектуючим підрозділом ГУ НП України у Київській області та відповідачем укладено контракт № 2017/516 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. З 14.08.2017 року по 08.11.2019 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із надання комунальних послуг, відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше 3-х років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення закінченням навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Так, наказом НАВС від 07.11.2019 року № 248 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів поліції відповідно до п.7 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), одночасно відрахувавши його з числа курсантів 3-го курсу навчально-наукового інституту № 3 за спеціальністю «Психологія». Оскільки відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого контрактом трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання, останній повинен відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у визначеному Кабінетом Міністрів України порядку.

Після автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано судді Цуранову А.Ю.

З матеріалів справи вбачається наступне.

23.11.2017 року між Національною академією внутрішніх справ та ОСОБА_1 укладено контракт № 2017/516 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Відповідно до п. 2.3.5. контракту відповідач зобов`язався у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі виконавця (НАВС), витрати пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію».

07.11.2019 року наказом № 248 о/с Національної академії внутрішніх справ відповідача звільнено зі служби в поліції.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, витрати пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ складають 61 597,46 грн. Також до стягнення позивачем заявлені 11 484,01 грн. інфляційних втрат та 4 085,68 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - діяльність на політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з проходження служби в органах поліції регулює Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 вказаного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Національній академії внутрішніх справ, особа проходить службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Отже, спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівців, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбулося після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 804/285/16, від 30.01.2019 року у справі № 810/2610/16, від 13.03.2019 року у справі № 723/18/17, від 10.04.2019 року у справі № 705/1664/17.

З наведених обставин даної справи вбачається, що спір виник з приводу проходження (публічної) служби, а саме з приводу невиконання відповідачем умов контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі, а тому розгляд цієї справи віднесений до компетенції адміністративного суду.

Слід звернути увагу, що поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема таку складову, як дотримання правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за вказаним позовом, оскільки зазначені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки відповідач проживає у Київській області, відповідно справа підсудна Київському окружному адміністративному суду.

Керуючись ст. 13, 19, 186, 260, 261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від суми заборгованості.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи має відбуватися в порядку адміністративного судочинства і відноситься до юрисдикції Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення) до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяА. Ю. Цуранов