Дата документу 18.11.2022Справа № 554/7066/22
Провадження № 2-п/554/92/2022
УХВАЛА

іменем України

18 листопада 2022 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Андрієнко Г. В.,

за участю секретаря судового засідання Звігольської О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву представника відповідача Поліщука Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року,-

В С Т А Н О В И В :

20 вересня 2022 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено заочне рішення, за яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено повністю; стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 29 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття; вирішено питання щодо судових витрат по справі.

17 жовтня 2022 року до суду надійшла заява представника відповідача про перегляд вказаного заочного рішення, в якій він просить його скасувати та призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. В обґрунтування заяви посилається на ті обставини, що про наявність рішення суду відповідачу стало відомо 22 вересня 2022 року, а також зазначивши про поважність причин неявки в судове засідання та причини неподання відзиву таке. Офіційної електронної адреси відповідач не має, а тому фактично не міг отримувати судові повістки та копії відповідних документів. Отже, за відсутності належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідач відповідно не з`являвся в судове засідання та не подав відзив на позовну заяву. Також відповідач не згоден із ухваленим судом рішенням про стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Зазначає, що в нього дуже скрутне матеріальне становище, оскільки він не працює, прибутків та доходів не має, станом на 26 вересня 2022 року не перебуває на обліку в Харківському міському центрі зайнятості як безробітний, тим самим не отримує виплати по безробіттю. Також в нього не має у власності нерухомого майна, активів чи вкладів у банківських установах. У зв`язку із цим не може сплачувати аліменти. При цьому вважає, що позивачка не надала до суду доказів та документів, які свідчать про матеріальне становище відповідача. Тоді як він не ухиляється взагалі від сплати аліментів на дитину та готовий сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі за наявними у справі матеріалами, в якій заяву про перегляд заочного рішення підтримав у повному обсязі (а. с. 41).

Позивач ОСОБА_2 в наданій до суду заяві просила заяву розглядати за її відсутності (а. с. 38).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні та неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

На підставі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Отже, відповідач повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи те, що згідно з ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою, можна зробити висновок, що суд, ухвалюючи заочне рішення, повинен дати оцінку всім доказам, які є у справі.

Не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

В той же час в ЦПК України чітко врегульовано порядок подачі доказів. Так, згідно зі ст. 43 сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням даної вимоги, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Отже, можна зробити висновок, що відповідач, посилаючись на докази, якими обґрунтовуються заперечення, повинен вказати не тільки на нові докази, але й навести поважні причини, чому такі докази не були подані до початку розгляду справи по суті. І тільки за одночасної наявності названих процесуальних і матеріальних обставин суд може скасувати заочне рішення. При спеціальному порядку суд першої інстанції може переглянути заочне рішення, тільки якщо відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи у випадку відсутності відповідача з поважних причин; порушення норм процесуального права при ухваленні заочного рішення може бути підставою тільки для апеляційного оскарження.

Як видно з матеріалів справи, ухвалою судді від 03 серпня 2022 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою роз`яснено відповідачу його право на подання до суду відзиву на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а. с. 11).

Справа призначалася до розгляду на 08 та 20 вересня 2022 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся, про день слухання справи повідомлявся завчасно та належним чином, беручи до уваги умови особливого періоду, а саме воєнного стану, запровадженого в Україні через неприховану збройну агресію рф, зокрема, шляхом направлення телефонограм на засіб зв`язку останнього (а. с. 21), а також неодноразово на адресу електронної пошти, що підтверджується довідками про доставку електронних листів з судовими повістками про виклик у судові засідання на 08 вересня 2022 року (доставлено до електронної скриньки на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 04 серпня 2022 року о 15:04 год (а. с. 13), на 20 вересня 2022 року (доставлено до електронної скриньки на цю ж електронну адресу 08 вересня 2022 року о 14:06 год (а. с. 20), про причини неявки або нову адресу місця свого проживання або перебування відповідач суду не повідомляв.

За таких обставин, судом вжиті достатні заходи щодо належного повідомлення відповідача та забезпечення його участі в розгляді справи.

Натомість, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 не скористався, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки у засідання до суду не надав, заяви про розгляд справи за відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Крім того, доступ до суду не був обмежений, інтернет-зв`язок також функціонує повноцінно і для сторін існує можливість брати участь у розгляді справи дистанційно, в режимі відеоконференції як з приміщення іншого суду, так і з використанням власних технічних засобів. За таких обставин, відповідач мав можливість брати участь в судовому засіданні та подавати заяви по суті справи, але таким правом не скористався.

Таким чином, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд розглянув справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, ухваливши заочне рішення, як це передбачено ст. 280 ЦПК України.

Однак, звертаючись до суду із цією заявою про перегляд заочного рішення, стороною відповідача не надані суду докази про неповідомлення його про розгляд справи, докази на підтвердження того, що він не міг повідомити суд про причини своєї неявки в судове засідання (чи свого представника) саме з поважних причин.

При цьому, до тверджень представника відповідача, що відповідач взагалі не має офіційної електронної адреси, а отже не міг фактично отримувати судові повістки та копії відповідних документів суд ставиться критично.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 зазначено, що «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Також стороною відповідача до заяви про перегляд заочного рішення не надані докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи ж представника щодо скрутного матеріального становища відповідача та незгода останнього із розміром аліментів на дитину в твердій грошовій сумі 3000 грн, оскільки ОСОБА_1 не працює, через що слід визначити інший розмір аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн суд оцінює критично та відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ухвалюючи заочне рішення 22 вересня 2022 року суд дослідив та оцінив у сукупності всі надані докази у справі відповідно до норм цивільного процесуального закону щодо доказування.

При визначенні розміру аліментів судом враховані обставини справи та вимоги ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні.

Тоді як відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Зокрема, суд взяв до уваги, що доказів про те, що відповідач офіційно працює та отримує дохід, суду не надано, а тому вважав за можливе та необхідне стягнути із нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн, оскільки визначений розмір аліментів щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини та відповідача.

Крім того, при ухваленні рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень суд врахував, що цей розмір не є меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зрештою, щодо суми аліментів, то згідно з частиною п`ятою статті 183 Сімейного кодексу України такий розмір безумовно стягується, навіть у разі звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, а також відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів та узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України.

Доводи та міркування, наведені представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення, а саме щодо доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення, по своїй суті не свідчать про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи.

При цьому, посилання у заяві на копію довідки № ХМЦЗ-04-3965, виданої Харківським міським центром зайнятості з відомостями про те, що відповідач не перебуває на обліку як безробітний станом на 26 вересня 2022 року, є недостатнім і не свідчить про істотне значення при вирішенні справи, оскільки цей документ фактично не відображає його матеріального становища, реального рівня доходів тощо, та не є підставою для звільнення його від передбаченого ч. 1 ст. 180 СК України обов`язку, як батька, утримувати малолітнього сина, 2019 року народження, до досягнення ним повноліття.

Крім того, суд критично ставиться до одних лише тверджень про відсутність у відповідача будь-яких прибутків, доходів та власності, зазначених у поданій заяві, при складанні якої той скористався послугами юридичної компанії, уклавши договір від 28 вересня 2022 року, згідно з п. 4.1 якого зобов`язався, серед іншого, здійснити оплату в розмірі 5000 грн протягом 2 днів з дня підписання цього договору, позаяк у ній же заявлено про готовність відповідача сплачувати аліменти в сумі 2000 грн щомісячно, що в сукупності об`єктивно ставить під сумнів аргументи про нібито скрутне матеріальне становище та відсутність доходів у відповідача, за відсутності інших відповідних доказів.

За таких обставин, суд не вбачає у заяві про перегляд заочного рішення суду посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

В той же час, в судовому засіданні не встановлено будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б доводили викладені в заяві обставини щодо правових підстав для скасування заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, а тому за цих умов суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, вимоги заяви представника відповідача про перегляд заочного рішення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 286, 287, 288, 289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача Поліщука Олега Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 вересня 2022 року, - залишити без задоволення.

Заочне рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2022 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Андрієнко