Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/719/21
Провадження № 2/382/80/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2022 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, який обґрунтовано тим, що шлюб з відповідачкою по справі вони зареєстрували 01 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 138. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 55 від 13 березня 2007. Внаслідок різних причин їх спільне проживання із відповідачкою не склалось і 19.12.2012 року їх шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу їхня донька певний час проживала із відповідачкою і він оплачував їй аліменти на утримання їх доньки. Починаючи, приблизно із середини 2016 року, донька стала проживати разом з позивачем. З цього часу дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідачка добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. За увесь час окремого проживання із відповідачкою вона, фактично, надала грошові кошти в розмірі 1000 гривень на день народження доньки ( 14 років) та 1000 гривень для оплати поїздки їх спільної дитини на оздоровлення. Їх спільна дитина закінчила 8-й клас Яготинської середньої школи № 2. Для забезпечення витрат, пов`язаних із навчанням дитини, позивач змушений шомісячно витрачати кошти. Окрім цього, враховуючи те, що їх дитина - дівчинка, для забезпечення її одягом на рік за цінами цього часу позивач витрачає не менше 15000 гривень. Його заробітної плати, вочевидь, мало для забезпечення достатнього життєвого рівня і мати більше можливості в повному обсязі вирішувати питання утримання дитини, забезпечувати їй пристойне харчування, розвиток, придбання шкільного приладдя, предметів гігієни. Можливості одержувати будь-які додаткові кошти у його відсутні. Відповідачка не приймає належної участі в утриманні дитини, не надає ніякої матеріальної допомоги для цього. Відповідачка являється особою працездатною, однак розмір її доходу йому достовірно не відомий. Позивачу також достовірно не відомо місце роботи відповідачки і відповідачка відмовляється його повідомити, з її пояснень, які вона дала позивачу, вона не має постійного, оформленого у встановленому порядку, місця роботи та через це має непостійний та мінливий дохід. Достовірних даних про наявність у відповідачки інших утриманців у нього немає. Даних про те, що відповідачка страждає будь - якими хронічними захворюваннями у нього також немає. Доходів позивача вистачає на забезпечення мінімальних нормальних потреб, так як змушений сплачувати кошти за комунальні послуги (електроенергію, газопостачання, тощо), бо його мама має розмір пенсії, який, вочевидь, недостатній для сплати вищевказаних оплат. Так, тільки за поточний період цього року за газопостачання було сплачено 12002,39 грн. Суттєвою є також оплата послуг за постачання електроенергії. При цьому, його мама не отримує субсидії. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2021 році становить 2395 грн., а тому позивач вважає, що розмір аліментів, які він має щомісячно отримувати на утримання малолітньої доньки має складати 4000 грн. Враховуючи вищевикладене просив, стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4000 тисячі гривень щомісячно, та грошові кошти в якості аліментів в межах місячного платежу стягнути невідкладно.

На адресу суду надійшов відзив від відповідачки ОСОБА_2 , відповідно до якого відповідачка заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного: відповідачка розуміє свій обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини та взагалі не має наміру від нього ухилятися, проте визначений позивачем розмір аліментів в сумі 4000гривень щомісячно є для відповідачки непосильним. Зокрема на даний час відповідачка не працює та перебуває в дикретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, єдиним доходом відповідачки є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини. Іншого доходу відповідачка немає. До того ж, відповідачка є жінкою, а тому не може залишити свою однорічну доньку та піти працювати, а тому перебуває виключно на утриманні свого чоловіка - ОСОБА_5 . Відтак, відповідачка наголошує, що посильним для неї розміром аліментів є мінімальний гарантований, встановлений Законом розмір, а саме 1300 грн. щомісячно. Так, як передбачено законом "Про Державний бюджет України на 2021 рік", з 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становитиме 2013 грн, а для дітей від 6 до 18 років - 2510 грн. Відповідно до чинного законодавства, гарантований мінімальний розмір аліментів становить 50% від прожиткового мінімуму. Таким чином, для дітей віком до 6 років гарантований мінімальний розмір аліментів із 1 липня 2021 року становитиме - 1006,50 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років мінімальні виплати складатимуть - 1255 грн.. Вважає, що вказаний розмір, враховуючи вік дитини, її стан здоров`я, а також доход відповідачки - є достатнім. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що стягнення аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є передчасним, оскільки існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким із позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідача на доньку. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду від позивача надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог, відповідно до котрої позивач просить: повністю звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 1028/754/12 від 08.12.2012 року по рішенню Яготинського районного суду від 29.11.2012 року, звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 згідно виконавчого листа № 1028/754/12 від 08.12.2012 року по рішенню Яготинського районного суду від 29.11.2012року, тягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Яготин Київської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , дані про місце роботи та її доходи відсутні, на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 4300 гривень щомісячно, та грошові кошти в якості аліментів в межах місячного платежу стягнути невідкладно, та обгрунтовує збільшення вимог тим, що позивач за підписом старшого державного виконавця Джалалової А. А. отримав із Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав документи про наявність у нього заборгованості із виплати аліментів згідно виконавчого листа 1028/754/12 від 08 12 2012 року по рішенню Яготинського районного суду від 29.11.2012 року, тому він керуючись нормами чинного законодавства, вирішив збільшити свої позовні вимоги. Позивач зазначає, що він не повинен сплачувати в якості аліментів грошові кошти за той період, з якого його донька постійно проживала з ним з 2015 року, та рішення суду про стягнення з нього аліментів не скасоване. Окрім того прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років змінився і з 01.01.2022 року становить 2618 грн., а з 01.07.2022 року становитиме 2744 грн.. З урахуванням цього він вважає, що розмір аліментів, які він має щомісячно отримувати на утримання малолітньої доньки відповідно змінівся і має складати 4300 грн. Обставиною, котра має істотне значення в даному випадку є те, що заборгованість по сплаті аліментів, виходячи із змісту документів ДВС, виникла в період після листопаду 2012 року і існує на час пред`явлення виконавчого листа у ДВС. Поряд з цим, при пред`явленні до відповідачки первинного позову позивачем було надано письмові докази сплати грошових коштів в якості аліментів за період із січня 2013 року по жовтень 2016 року включно ( а.с 81-88). На цей період мови про аліменти не було. Про закриття виконавчого проваджения по примусовому стягненню аліментів та про наявність боргу позивачу до повідомлення із ДВС не було відомо. Будь - яких повідомлень із ДВС до моменту отримання письмового повідомлення від 05.01.2022року також не було. Натомість, згідно листа ДВС( а.с77) щонайменше до 15.10.2021 року не існувало навіть такого виконавчого провадження. Таким чином, навіть вказаний у розрахунку ( а.с 92-94) розмір заборгованості не може відповідати дійсності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, та просив їх задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав та зазначив, що на фото наданих відповідачкою по справі підтверджуєтся факт того, що проживааня дитини та перебування на вихідні в кого саме з батьків.

Представник відповідача частково визнав вимоги позову, та зазначив, що дитина з позивачем по справі проживає з 2019 року, а не з 2012 року чи з 2016 року. При цьому відповідачка перебуває у декретній відпустці, та можливо сплачувати відповідачкою аліменти в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка підприємницьку діяльність не зупиняла, кафе працює.

Так, позивач ОСОБА_1 не заперечував проти допиту його в якості свідка та був допитаний в судовому засіданні в якості свідка, де зазначив, що з літа 2016 року, тобто початку літніх канікул та по даний час, його донька проживає з ним, а не зі своєю матір`ю. Приїздила певний період до матері лише на вихідні дні, іноді було в будній день їхала до матері, якщо бажала, він не забороняв доньці спілкуватись зі своєю матір`ю. До літа 2016 року їх спільна донька з відповідачкою проживала тиждень з ним, потім тиждень зі своєю матір`ю. Аліменти платив до 2017 року, хоч і дитина проживала з ним. Дитина розпочала постійне проживання з ним, оскільки повідомила, що мати їй не приділяє уваги, нікуди не возить, тому він з братом приїхали та перевезли речі доньки до нього. В кінці 2012 року, коли дитині було 5 років, не вирішували щодо місця проживання дитини, дитина проживала зі своєю матір`ю, він сплачував аліменти матері дитини на утримання неповнолітньої дитини. Певний період відповідачка на той час не давала бачитись з дитиною, та на початку 2013 року були відповідні підстави щодо позбавлення її батьківських прав, але склались так обставини, що він почав бачити доньку, тому надалі не займася цим. Дитина в нього проживала на вихідних та конікулах, а потім як заеначив почала проживати з ним, мати дитини проти цього не заперечувала. До 2021 року донька з матір`ю спілкувлась, а потім перестала з матір`ю спілкуватись.

Відповідачка по спраі ОСОБА_2 не заперечувала проти допиту її в якості свідка та була допитана в судовому засідання в якості свідка, де зазначила, що їх спільна з позивачем донька переїхала на постійне місце проживання до свого батько позивача по справі в кінці літа 2019 року, до цьгго часу, вона проживала пів тижня в неї , пів тижня у позивача. З 2016 року по 2021 рік, вона з донькою спілкувалась. З 2018 року коли вона завагітніла в період перебування у новому шлюбі та народила другу дитину, то стосунки з донькою погіршилися та з часом вони перестали спілкуватися. До цього вона одягала доньку, займалась її харчуванням, на даний час доньці не надає допомогу, перебуває у декретній відпустці та отримує допомогу по догляду за дитиною. Також вона є приватним підприємцем, свою діяльність не зупиняла, на має незначний дохід. За час проживання доньки з нею, вона отримувала аліменти від позивача по справі, не скаржилась щодо їх суми, коли перестав аліменти сплачувати також не скаржилась. З 2013 чи 2014 року їх донька частину тижня проживала з нею, частину з позивачем по справі до кінця 2019 року. До 2016 року аліменти позивачем сплачувались, а потім ні і з`явилась заборгованість по аліментах. З позивачем не обговорювалсь сума сплати аліментів після 2019 року, оскільки не спілкується з позивачем по справі. З донькою їздила до ОСОБА_6 , в Карпати на відпочинок та море. На море їздила з донькою один раз. Також св`ятковали доньки день народження.

З показань свідка ОСОБА_7 , даних в судовому засіданні, що є фахівцем з соціальної роботи ЦСС, вбачається, що зі слів бабусі дитина протягом п`яти років проживає зі своїм батьком. При спілкуванні з дитиною, вона повідомила, що півтора роки мати не приймає участі у житті дитини, дитина з матір`ю не спілкується протягом вказаного часу, навіть по телефону. Дитина також зазначила, що з батьком прожвиає протягом п`яти років та вступила до навчального закладу. Дитина не повідомляла, що батько перешкоджає бачитись їй з матір`ю.

З показань свідка ОСОБА_8 , що є фахівцем з соціальної роботи ЦСС, вбачається, що дитина повідомила, що з 2015 року проживає з своїм батьком, а також зазначила, що півтора роки не спілкується зі своєю матір`ю. Будь-яких свідчень того, що батько має вплив на доньку, щоб вона не спілкувалась зі своєю матір`ю не має. Крім цього, з ними під час складання даного атку при обстежені умов проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з батьком була також присутній головний спеціаліст ССДС ОСОБА_9 ..

З показань свідка ОСОБА_10 даних в судовому засіданні вбачається, що він є рідним братом позивача по справі, та донька брата є його племінницею і проживає зі своїм батьком з середини чи то кінця літа 2016 року. До цього дитина жила зі своєю матір`ю, а на вихідні приїздила до свого батька. Після того як дитина почала проживати зі своїм батьком, то їздила також і до своєї матері. Заборони бачитись зі своїю матір`ю, не було дитині. Він також возив дитину до школи, якщо не міг його брат. На тему чому дитина виявила бажання проживати зі своїм батьком він не спілкувався з нею, це були рішення його племінниці, яке він з нею не обговорював.

З показань свідка ОСОБА_5 даних в судовому засіданні вбачається, що відповідачка по справі є його дружиною, та вони спільно проживають з 2017 року в його помешканні. Донька його дружини від іншого шлюбу проживала з ними до кінця 2019 року та її одягали, надавали відповідне харчування, а потім почала проживати зі своїм батьком. До цього, коли проживала з ними на вихідних проживала з батьком. Чому вирішали донька його дружини проживати зі своїм батьком йому невідомо. Особистої кімнати вона не мала, в неї була прохідна кімната. Батько возив на море доньку його дружини. З червня 2017 року проживала донька його дружини разом з ними. На море позивач разом з його дружиною у червні 2017 року не їздили. Зі школи доньку відповідачки, коли він, коли батько відповідачки забирали. Наче б то позивачці, відповідач гроші не надавав. Претензій до позивача щодо несплати аліментів з 2017 року не мали. Відповідачка від нього секретів не має. Якщо б подавася позов щодо стягнення алміентів він би знав.

З показань свідка ОСОБА_3 даних в судовому засіданні в присутності батьків, вбачається, що проживає з батьком з початку літа (літніх канікул) 2016 року, з всіма речами переїхала до батька. Відповідачка по справі мало уваги їй приділяла, залишала її вдама саму, а сама ходила гуляти. Як проживала з матір`ю, не мала власної кімнати, перебувала у прохідній кімнаті будинку вітальні. Батько говорив, що мама повинна бути на першому місці та її потрібно поважати. Як розпочала проживати з батьком, то до матері їздила чи на вихідні, чи іноді у будні дні. З мамою один раз їздила у Львів, на море з мамою їхала туди, а назад - приїздив батько, то разом їхали до дому і з батьком та мамою. День народження як був у неї, була у діда. З батьком їздила у м.Київ. Півтора роки не спілкується з матір`ю взагалі, навіть по телефону, оскільки вона телефонувала матері, поздоровити її з днем народження, проте мати не відповідала, а батько піклувався за нею. Мати возила в Аквапарк один раз, св`яткувала її день народження мати. Також мати залишала її постійно вдома саму на вихідні, а сама гуляла на вихідних. До школи возив батько, чи його брат її рідний дядько, рідко хрдила сама. До 2016 року, у батька проживала на вихідні та на період канікул.

З показань свідка ОСОБА_11 даних в судовому засіданні вбачається, що він є батьком відповідачки по справі, та з онукою спілкується і на даний час. У 2017 році донька з онукою перейшла проживати до іншого чоловіка, а на вихідні приїздила до батька. З батьком проживає біля півтора року. Без будь-яких перешкод батько бачився з дитиною і мати теж. Батько дитини забрав дитину та його доньку з моря. Онука постійно проживала зі своєю матір`ю, але біля півтора чи два роки проживає з батьком. На день народження возив батько онуку в ОСОБА_6 . Як його донька завагітніла від іншого чоловіка, між онукою і його донькою охололи відносини. А коли народилась інша дитина у його доньки, то онука з його донькою перестала спілкуватись. Будь - яких проблем з онукою не виникало. Мати возила онуку разом з новим чоловікаом в ОСОБА_6 . Він на той час працював таксистом у м.Київ. Спочатку його донька, разом з онукою його та новим чоловіком проживали у нього, а потім переїхали проживати від нього до нового чоловіка. ОСОБА_12 сама виявила бажання жити з батьком і ніхто не суперечив цьому. ОСОБА_12 до нього і на той час приїздила і позивач не суперечив, і на даний час також. Онука не говорила, що батько забороняє до матері їздити.

З показань свідка ОСОБА_13 даних в судовому засіданні вбачається, що знає сторін по даній справі, неподалік проживає з позивачем по справі. Позивач проживає зі своєю матір`ю та дочкою, дитина виросла на її очах, знає її не один рік. Дитина приходить до них та її син ходив туди, вони дружать. Донька позивача в нього проживає біля 6-7 років, дівчинку бачить там часто. Бо дитина постійно проживає з батьком. Позивач до школи везе не тільки свою доньку, а й її сина. Дівчинка не висвітлює, що в неї на душі. Син не говорив, що донька позивача не перебувала у позивача певний період. Коли позивач з відповідакою розлучилися, то донька позивача на вихідні дні перебувала у позивача по справі. Спочатку дівчинка з мамою проживала після розлучення, а потім живе з батьком на даний час. Майже щодня спілкувалися позивача донька та її син, та біля двору їх, чи вдома в когось із них.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.4) та має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно до копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 19.12.2012 року позов ОСОБА_14 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, задоволено. Шлюб між ОСОБА_14 (прізвище до шлюбу ОСОБА_15 ) та ОСОБА_1 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції 01 вересня 2006 рокуй, актовий запис № 138, розірвано. (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_14 (а.с.7).

Згідно до копії довідки виданої КНП ЯЦП медико-санітарної допомоги від 11.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_3 має діагноз «здорова» (а.с.8).

Так, з акту обстеження вбачається, що фактично за адресою АДРЕСА_3 проживають ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_16 (а.с.9).

Відповідно до довідки від 14.05.2021 року № , вбачається, що ОСОБА_1 , працює в Дочірньому підприємстві «Кий пропагандз» з 24.11.2017 року, займає посаду водій автотранспортних засобів, дохід за період з 01.05.2020 року по 01.01.2021 року склав 37541,24 грн. (а.с.10).

Згідно до довідки № 299 від 17.05.2021 року виданої Пенсійним фондом України Головним управлінням у Київській області ОСОБА_16 в тому, що вона знаходиться на обліку у ГУ ПФУ у Київській області і отримує пенсію за віком в середньому розмірі 2613, 41 грн. (а.с.11).

Відповідно до довідки № 346 від 14.05.2021 року виданої Бориспільською РДА Київської області Управління соціального захисту населення, вбачається, що ОСОБА_16 в тім, що станом на 14.05.2021 року вона на обліку в Яготинському відділі соціального захисту населення Бориспільської РДА Київської області як одержувач державних соціальних допомог, пільг та субсидій не перебуває (а.с.12).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків між ТОВ «Київоблгаз Збут» та ОСОБА_16 вбачається, що в останньої за період з 01.01.2021 року по 30.04.2021 року, заборгованість на 30.04.2021 року складає 683 грн. (а.с.13).

Відповідно до акту звіряння розрахунків між ТОВ «Київська обласна ЕК» та ОСОБА_16 за період з 01.01.2020 р. по 19.05.2021р. сальдо між сторонами за договором становить 1281,74 грн. (а.с.14-15).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ГАЗ 31105 д.н.з. НОМЕР_4 (а.с.31).

З копії паспорта, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.39) та відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.40).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та має батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.41).

Згідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_17 зареєстрували шлюб 25.07.2020 року у Яготинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 58, після реєстрації шлюбу наречена має прізвище ОСОБА_18 (а.с.42).

Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 29.11.2012 року вирішено стягувати щомісячно, із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , працюючого менеджером ПП Яготин ТОВ Фірма "Кріогенсервіс", (вул.Київська,29 с.Петрівське, Києво-Святошинського району Київської області), аліменти на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 19.11.2012 року та подовжувати до досягнення дитиною повноліття. (а.с.43)

Відповідно до довідки УПСЗН Бориспільської РДА Яготинського відділення соціального захисту населення від 17.09.2021 року № 162 про отримання допомоги, вбачається, що ОСОБА_2 призначено допомогу при народженні дитини з 01.08.2020 року по 01.09.2023 року (а.с.44), та відповідно до довідки № 671 від 17.09.2021 року отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. ( а.с.45).

Згідно довідки Київського обласного центру зайнятості Яготинської районної філії від 16.09.2021 року № 367, вбачається, що ОСОБА_5 станом на 16.09.2021 року не перебуває на обліку та не отримує допомогу по безробіттю (а.с.46).

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України від 17.09.2021 року ОСОБА_5 отримує заробітну плату, та сплачує внески (а.с.47).

Відповідно до довідки УПСЗН Бориспільської РДА Яготинського відділення соціального захисту населення від 21.09.2021 року № 688 про неотримання допомоги, вбачається, що ОСОБА_19 субсидією не користується з вересня 2018 року (а.с.48).

Згідно до копії акту обстеження умов проживання від 18.01.2022 року, вбачається, що ОСОБА_3 проживає з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_16 за адресою АДРЕСА_3 , з 2015 року, будинок має 5 кімнат, цегляний, газифікований, центральний водопровід. Для дитини є окрема кімната, облаштована меблями та технікою (а.с.69).

Відповідно до копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 29.11.2012 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_14 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 (а.с.76) та відповідно до копії листа від Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на запит адвоката Вак О. В. від 15.10.2021 року № 16181, вбачається, що проведеною перевіркою АСВП встановлено, що станом на 12.10.2021 року виконавчий лист по вищевказаній справі до відділу не надходив (а.с.70-77).

Згідно до копії заяви від 24.01.2022 року ОСОБА_1 звертався до Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМ УЮ (м. Київ), відповідно до котрої просив зупинити вчинення виконавчих дій до винесення рішення судом по справі, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, так, як донька проживає разом з ним з 2015 року, а він сплачує аліменти відповідачці (а.с.78).

Відповідно до копії листа Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМ УЮ (м. Київ), від 05.01.2022 року старшим державним виконавцем Джалаловою А. А. якого було направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 79) направлено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68050628 від 05.01.2022 року по виконавчому листу № 1028/754/12 від 08.12.2012 року (а.с.80).

Поряд з цим, при пред`явленні до відповідачки первинного позову позивачем було надано письмові докази сплати грошових коштів в якості аліментів за період із січня 2013 року по жовтень 2016 року включно ( а.с. 81-89).

Відповідно до копії повідомлення Яготинського відділу ДВС у Бориспільському районі Київської області ЦМ УЮ (м. Київ), від 10.02.2022 року старшим державним виконавцем Джалаловою А. А. яке було направлено на адресу ОСОБА_1 , вбачається, що відкрито виконавче провадження та в нього є заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом № 1028/754/12 від 08.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки та станом на 31.01.2022 року складає 171499,32 грн.(а.с.90-94, а.с.113-118).

До матеріалів справи долучені фото, що датовані 21.05.2016 року, 02.01.2016 року, 14.12.2016 року, 21.03.2016 року, 08.07.2016 року, 11.03.2017 року, 13.05.2017 року, 29.12.2016 року, 06.03.2018 року, 10.06.2017 року, 16.11.2018 року (зображення лише дитини), 24.04.2017 року, 09.07.2019 року та 10.12.2018 року, 17.08.2019 року (зображення лише дитини), а також присутні фото без дати (а.с.137-143).

Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року.

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантованийрозмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 СК України визначення заборгованості за аліментами, що стягуються з інших членів сім`ї та родичів, а також повне або часткове звільнення їх від сплати заборгованості провадяться відповідно до положень, встановлених статтями 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями статті 273 Сімейного кодексу України має на меті скасування їх присудження.

Вирішуючи спір в частині звільнення позивача від заборгованості по аліментах, суд виходить з положень частини 2 статті 197 Сімейного кодексу України про те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 188 Сімейного кодексу України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно з ч. 4ст. 273 ЦПК Україниякщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом ст.180,182 Сімейного кодексу Україниправо на одержання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Отже, враховуючи суперечливі показання свідків, суд приймає до уваги той факт, що свідки з обох сторін, є родичами сторін по справі, тому приймає до уваги показання свідка ОСОБА_13 , яка не є родичем сторін по справі, та її показання щодо часу проживаня доньки позивача з ним, узгоджуються з показаннями самої дитити та позивача, що був допитаний в якості свідка та показання фахівців з соціальної роботи з врахуванням наявних доказів по справі, що свідчать про проживання доньки позивача з ним з червня 2016 року.

Враховуючи вище викладене, а також наявні докази та показання свідків, в судовому засіданні було встановлено, що донька позивача з ним проживає з червня 2016 року, тому є підстави для звільнення позивача від сплати аліментів з вказаного часу та заборгованості, що виникла і присутні підстави для стягення аліментів із відповідача по справі з врахуванням матеріального становище сторін, їх стану здоров`я, наявність утриманців та ті обставини, що дитина потребує матеріального забезпечення, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку визначений Законом України "Про державний бюджет на 2022 рік", вимоги ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", та вимоги Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 258-259, 265, 268, 279, 354, 430, 141 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 188, 191, 192, 197, 273, 274 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментах, задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , згідно виконавчого листа № 382/754/12 від 08.12.2012 року на час проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом № 382/754/12 від 08.12.2012 року поичнаючи з червня 2016 року.

Стягувати щомісячно, із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , уродженки м.Яготин та зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_3 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17.06.2021 року та подовжувати до досягнення дитиною повноліття.

В межах стягнення платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 01 грудня 2022 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.