Справа № 540/7655/21
2/214/4828/22
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у відкритті провадження у справі

21 листопада 2022 року суддя Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Чернова Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Суворівського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії шляхом зняття арешту з усього майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою Суворівського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії шляхом зняття арешту з усього майна, накладеного в рамках виконавчого провадження №14977544, відкритого 28.09.2009 року на виконання виконавчого листа №2-2284, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 18 345,49 грн.

В обґрунтування позовної заяви посилається нате, що, відповідно до Інформації з Державного реєстру виконавчих проваджень Суворовським відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) накладено арешт на все майно позивача в рамках виконавчого провадження №14977544, відкритого 28.09.2009 року на виконання виконавчого листа №2-2284, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з позивача на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 18 345,49 грн. Представник позивача зверталась в вересні 2021 року зверталась із запитом до АТ «Райффайзен Банк» про надання інформації щодо заборгованості Позивача перед банком. Із відповіді останнього вбачалось, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюються без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, у випадку відступлення права вимоги за кредитним договором, про що позичальника інформують листом. При цьому, відповідь не містить жодного посилання про наявність невиконаного грошового зобов`язання позивача перед АТ «Райффайзен Банк». Крім того, позивач не отримував жодного листа про відступлення права вимоги за кредитним договором, жодні треті особи не звертались до судових органів про заміну сторони у виконавчому провадженні №14977544, відкритого 28.09.2009 року. Так, 11.10.2021 представник позивача звернулась до відповідача з клопотанням про зняття арешту з усього майна позивача. Станом на день подання позовної заяви арешт з майна позивача не знятий, на отримане відповідачем клопотання, отримане останнім 13.10.2021, ніяк не відреагував, чим порушив строк, встановлений законом України «Про звернення громадян», який сплив 13.11.2021, тому вважає, що саме з цього дня почав текти строк на звернення до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року позов був задоволений. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2021 року скасовано та закрите провадження у справі з підстав того, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення процесуального права, помилково віднісши даний спір до публічно-правового. П`ятий апеляційний адміністративний суд виходив с того, що з предмета і підстав позову вбачається наявність спору, який повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, а тому вказана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на звернення з заявою, задоволено. Поновлено строк звернення з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, задоволено. Дану справу направлено на розгляд за встановленою юрисдикцією до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2022 справа розподілена на суддю Чернову Н.В.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» - у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Пункт 2 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначає, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

За приписами ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. Тобто мається на увазі особа, яка не є стороною виконавчого провадження саме вона має можливість звернутися до цивільного суду з позовною заявою про зняття арешту зі свого майна. У випадку ж, коли особа мала статус боржника у виконавчому провадженні, їй слід звертатись до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця в порядку, передбаченому розділом X Закону та відповідними розділами Цивільного процесуального кодексу або Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із змісту позовної заяви, арешт на майно позивача було накладено постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження №14977544, відкритого 28.09.2009 на підставі виконавчого листа №2-2284, виданого Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 18 345,49 грн. Тобто, позивач ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, оскільки являється боржником.

Згідно зі ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України «Про виконавче провадження», в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

Таким чином, арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїх постановах від 02.06.2020 р. у справі №201/10187/18, від 20.06.2018 р. у справі №210/1072/15-ц, а також у постанові Верховного Суду №712/12136/18 від 24.05.2021 року.

Аналізуючи наведені норми та роз`яснення, надані Верховним Судом, суд дійшов висновку, що боржник, на майно якого державним виконавцем накладено арешт, не може звертатися до суду з позовом про зняття арешту з майна, оскільки у судовому процесі він є боржником та законом для нього встановлений інший порядок вирішення даного питання (шляхом звернення до суду зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК України).

Позовна заява про зняття арешту подається стороною справи, якщо арешт накладений судом відповідно до глави 10 ЦПК України.

У цій справі арешт на майно було накладено державним виконавцем в порядку виконання рішення суду в межах виконавчого провадження, про стягнення 18 345,49 грн. із ОСОБА_1 , отже позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, а питання про зняття арешту з майна повинно вирішуватись за скаргою, поданою у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки вказана позовна заява про зняття арешту з майна підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті позовного провадження.

При цьому, суд зауважує, що указом Президента України від 19 січня 2016 року №15 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано три районні суд в місті Херсоні: Дніпровський, Комсомольський і Суворовський та утворено Херсонський міський суд Херсонської області, територіальну підсудність якого, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 06.03.2022 №1/0/9-22 змінено на Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

З 03 жовтня 2022 року змінюється територіальна підсудність судових справ 21 суду Херсонської області. Зокрема, територіальна підсудність Херсонського міського суду Херсонської області змінена на Малиновський районний суд м. Одеси.

На підставі викладеного та керуючись ст.1-19, 186, 448 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Суворівського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зобов`язання вчинити певні дії шляхом зняття арешту з усього майна, - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що він в праві звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Розділом VII ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Чернова