справа №176/2340/22
провадження №2/176/898/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області КУЧМА В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення належних при звільненні сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на свою користь належні при звільненні суми у розмірі 260039,94 грн. та середній заробіток за весь час затримки в сумі 117209,40 грн. по день ухвалення судового рішення по справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що остання не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 175 - 177 ЦПК України.

Так, згідно вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 1 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

ОСОБА_1 заявила вимоги майнового характеру про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч.1ст. 94 КЗпПУ, приписи якої кореспондуються із ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відшкодування, яке сплачується за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117КЗпПУ, не відповідає ознакам заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівником роботу, а за затримку розрахунків при звільненні. Тому відшкодування, передбачене ст. 117КЗпПУ, хоча і розраховується, виходячи з середнього заробітку працівника, однак не є заробітною платою.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання, а є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку.

Отже, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на інші вимоги позивачів у трудових спорах, в тому числі і щодо компенсації за невикористану відпустку, вихідну допомогу та про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1відсоток ціни позову,але неменше 0,4розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Отже, за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає сплаті судовий збір при подачі позову до суду у розмірі, 1% від заявленої до стягнення суми , але менше ніж сума 992,40 грн. та додати до матеріалів справи докази сплати судового збору. Однак, позивачем не сплачено судовий збір та не подано клопотання про звільнення його від сплати такого судового збору.

Враховуючи встановлені судом недоліки позовної заяви до відкриття провадження у справі, суд у відповідності до положень ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України залишає позовну заяву без руху та надає позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків, два дні з дня отримання ухвали суду.

Роз`яснює позивачу, що у випадку не виправлення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу разом з додатками. Повернення позову не позбавляє особу права повторно звернутись до суду з таким самим позовом після усунення обставин, які стали причиною для повернення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення належних при звільненні сум та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання заявником копії ухвали суду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА