ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/12328/20

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4111/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

при секретарі Кузьмук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Леонова О.С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, спадкове майно складає домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями є: вона, її батько ОСОБА_4 та її брати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 . Перед смертю мати хворіла та находилась на стаціонарному лікуванні в період з 07 по 26 червня 2019 року. На лікування матері нею було витрачено 319 217,14 грн. та на організацію і проведення поховання 25 745,18 грн. Вважала, що вказані кошти повинні бути їй компенсовані в рівних частках всіма спадкоємцями, але відповідач ОСОБА_1 відмовляється компенсувати їй затрати.

На підставі наведеного, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь витрати на лікування та поховання ОСОБА_5 в розмірі 86 240,50 грн., що становить 1/4 частину від загальної суми витрачених коштів на лікування та поховання матері (т.1 а.с.1-3, 48-51).

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зазначав, що з наданих позивачем фіскальних чеків неможливо встановити хто є платником та кому були надані відповідні послуги. Позивачем не надано доказів, які підтверджують, що саме вона витратила грошові кошти на лікування спадкодавця. Вказував, що договір-замовлення на організацію та проведення поховання від 12 липня 2019 року не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів сплати послуг за ним, а з наданою квитанції від 12 липня 2019 року неможливо встановити за які послуги сплачені грошові кошти (т.1 а.с.66-67).

Короткий зміст судового рішення, що оскаржується

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 20 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на лікування та поховання ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 79 365,78 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.174-181).

Задовольняючи частково позов, суд не взяв до уваги надані позивачем договір-замовлення на організацію проведення поховання від 12 липня 2019 року на суму 17 000 грн та договір-замовлення на організацію проведення поховання від 12 липня 2019 року на суму 7640 грн, оскільки в них відсутній чіткий перелік наданих послуг з організації проведення поховання, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити вартість наданих послуг. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на лікування та придбання ліків у сумі 316 417,96 грн та витрати на поховання у сумі 1 045,18 грн. Загальна сума витрачених та підтверджених належними доказами коштів становить 317 463,14 грн, яка підлягає розподіленню між спадкоємцями у рівних частках, а саме: по 79 365,78 грн.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 липня 2021 року в частині стягнення з нього витрат на лікування та поховання ОСОБА_5 в сумі 79 365,78 грн. скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі (т.1 а.с.143-152).

Скарга обґрунтована тим, що з наданих позивачем фіскальних чеків неможливо встановити хто є платником та кому були надані відповідні послуги. Позивачем не надано доказів, які підтверджують, що саме вона витратила грошові кошти на лікування спадкодавця. Посилаючись на постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2021 року у справі № 22-ц/813/2248/21, вказував, що звернення позивача до суду вказаним позовом є передчасним, враховуючи, що він (відповідач) на даний час не отримав спадщину (зокрема свідоцтва про право на спадщину) та неможливо встановити співмірність вартості отриманої спадщини, заявленому розміру витрат на лікування та поховання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Треті особи надали суду клопотання про слухання справи за їх відсутності, в яких просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 липня 2021 року (т.1 а.с.213,215).

Позивач ОСОБА_2 у письмових поясненнях просила суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін (т.1 а.с.244-247).

Сторони, будучі повідомленими про слухання справи на 15 листопада 2022 року, не прийняли участі у судовому засіданні, що відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи у їх відсутність (т.1 а.с.236-247).

Позивач та треті особи просили суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач ОСОБА_1 сповіщений через представника ОСОБА_6 , що відповідно до вимог ч.5 ст.130 ЦПК України є належним повідомленням (т.1 а.с.242). Разом з тим, звернувшись до суду з апеляційною скаргою у серпні 2021 року та отримавши 10 вересня 2021 року копію ухвали Одеського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року про відкриття апеляційного провадження, апелянт повинен був цікавитись розглядом справи. Про стан розгляду справи також можливо дізнатися з офіційної сторінки Судової влади України.

Будучі обізнаним про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, апелянт не виявив бажання скористатись правом прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку, передбаченому ст.212 ЦПК України, чим проявив пасивну процесуальну поведінку.

Колегією суддів враховано наявність в матеріалах справи письмових документів, на підтвердження позицій сторін, положення ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України, якими передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі "Юніон АліметаріаСандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/1, від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Ураховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 15 листопада 2022 року у відсутності сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, що в розумінні вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи.

При цьому, відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Враховуючи наведену норму процесуального закону та ту обставину, що сторони не прийняли участь у судовому засіданні 15 листопада 2022 року, датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення, а саме: 18 листопада 2022 року.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Аналіз доводів апеляційної скарги свідчить про те, що, оскаржуючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апелянт не згоден з рішенням лише в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення витрат на лікування та поховання в розмірі 79 365,78 грн. Посилань на незаконність рішення суду в частині відхилених вимог апеляційна скарга не містить.

Отже, враховуючи часткове оскарження судового рішення, апеляційним судом у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині відхилених позовних вимог не переглядається.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.7).

Спадкоємцями після її смерті є чоловік ОСОБА_4 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В період з 07 по 26 червня 2019 року мати позивача - ОСОБА_5 перебувала на лікуванні у ТОВ «Дім медицини ODREX», а з 27 червня 2019 року по 10 липня 2019 року (день смерті) на стаціонарі в лікарні, що підтверджено посмертним епікризом ТОВ «Дім медицини» від 11 липня 2019 року (т.1 а.с. 8-9,151).

Позивачем на підтвердження оплати лікування ОСОБА_5 надані рахунки та чеки на загальну суму 316 417,96 грн (т.1 а.с.10-29).

На організацію та проведення поховання ОСОБА_5 , позивачем було надано документи на загальну суму 25 685,18 грн. (т.1 а.с. 30-33)

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т.О. відкрита спадкова справа (т.1 а.с.88-137).

Сторони у визначений законом строк звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 . Матеріали справи не містять даних про отримання ними свідоцтва про спадщину.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із ч.2 ст.1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на лікування та поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Суд першої інстанції встановив, що догляд за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 здійснювала ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладення на відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця, обов?язку з відшкодування частини витрат, понесених на лікування та догляд спадкодавця.

Визначаючи розмір витрат, які підлягають стягненню, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, наявних в матеріалах справи, які підтверджують фактичні витрати, що були понесені ОСОБА_2 на лікування та поховання спадкодавця, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на лікування та поховання ОСОБА_5 в розмірі 79 365,78 грн.( в частині відмови у стягненні з відповідача 6 874,72 грн судове рішення не оскаржено).

Колегія суддів вважає, що визначена сума в межах вартості спадкового майна, що залишилось сторонам, врахувавши при цьому розумність витрат, які були зроблені позивачем на лікування та поховання спадкодавця.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановлення з наданих позивачем фіскальних чеків хто є платником та кому були надані відповідні послуги є необґрунтованими. Так, до кожного наданого позивачем фіскального чеку надано відповідний рахунок, оформлений на ім`я ОСОБА_5 , що свідчить про вартість послуг ТОВ «Центр Медицини», в якому вона перебувала на лікуванні, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого (т.1 а.с.8-29,151). При цьому, перелік послуг у чеках відповідає переліку послуг у фіскальних чеках. Крім того, послуги надані у дати, що співпадають з періодом перебування ОСОБА_5 на лікуванні у ТОВ « Дім медицини».

Надані суду фіскальні чеки є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі.

Так, згідно зі ст.2 Закону №265/95-ВР розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Фіскальний чек - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги).

Надані фіскальні чеки відповідають формі, встановленій Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13. При цьому, зазначення платника в фіскальному чеку не передбачено вказаним Положенням.

Колегія суддів вважає, що наявність фіскальних чеків у позивача свідчить про здійснення ним відповідних витрат. Надані докази підтверджують, що саме позивач витратила грошові кошти на лікування спадкодавця.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень.

Доводи апеляційної скарги щодо передчасності звернення ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом з огляду на неотримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину не ґрунтуються на правовій основі, оскільки відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Щодо співмірності вартості отриманої спадщини заявленому розміру на лікування та поховання колегія суддів, враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, який передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, вважає, що доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог спадкоємця, що здійснив відповідні витрати на лікування та поховання спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна.

Посилання апелянта на постанову Одеського апеляційного суду від 23 липня 2021 року у справі № 22-ц/813/2248/21 не приймається колегією суддів до уваги. Позиція апеляційного суду в іншій справі при інших встановлених фактичних обставинах, що формують зміст правовідносин, не є обов`язковою для застосування. Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України ври виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд першої інстанції в оскаржуваній частині повно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які відповідають матеріалам справи і ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог. В частині відмовлених вимог позивача рішення суду не оскаржено, тому апеляційним судом не перевірялось.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, унаслідок чого рішення місцевого суду в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 20 липня 2021 року в частині стягнення витрат на лікування та поховання в розмірі 79 365,78 грн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: