Справа № 524/9497/21
Провадження № 2/524/714/22
03 листопада 2022 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі
головуючого судді Кривич Ж.О.,
секретаря судового засідання Швець Д.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду і місті Кременчуці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
УСТАНОВИВ:
У жовтні 2021 року до Автозаводського районного суду міста Кременчука надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 уклав з банком кредитний договір № б/н від 17.06.2013 року, вимоги договору не виконав, кошти не повернув. Банку стало відомо, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Уточнивши позовні вимоги, банк просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємців позичальника, заборгованість по кредитному договору в сумі 8 499 грн 82 коп.
Ухвалою судді від 22.10.2021 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 19.01.2022 року у справі витребувано докази.
Ухвалою суду від 21.04.2022 року у справі залучено до участі співвідповідачів.
30.05.2022 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 06.06.2022 року та 03.10.2022 року у справі витребувано докази.
Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому. Суду пояснила, що відповідачі були зареєстровані (проживали) разом зі спадкодавцем боржником ОСОБА_4 на час його смерті, отже є такими, що прийняли спадщину, і не відмовилися від неї у встановленому законом порядку; вважала, що строк, встановлений ч. 3 ст. 1281 ЦК України, банком не було пропущено.
Відповідачі про розгляд справи повідомлялися належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов суду не направили.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини:
17.06.2014 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір з ОСОБА_4 , згідно з умовами якого останній отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Кредитною карткою ОСОБА_4 почав користуватися 18.06.2014 року (а.с. 15 зворот).
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 від 28.02.2019 (а.с. 98(зворот)-99).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_4 за вказаним кредитним договором станом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 становила 8 499 грн 82 коп., з яких:
-8 499 грн 82 коп. заборгованість за тілом кредиту;
-00 грн 00 коп. заборгованість за відсотками;
-00 грн 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками;
-00 грн 00 коп. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;
-00 грн 00 коп. заборгованість за пенею;
-00 грн 00 коп. нарахованої комісії;
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного наступного:
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п. 5 ст. 1219, ст. 1282 ЦК України).
За матеріалами спадкової справи (а.с. 95-107) згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_4 є дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 , які спадщину прийняли, проживаючи зі спадкодавцем на час смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Отже, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги, кожний з них має право на 1/3 частку спадкового майна, яке складається з автомобіля Audi 80, 1988 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, доказів того, що вартість успадкованого майна є меншою, ніж розмір боргу, не надали.
Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 270 грн 00 коп.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 263-265 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2014 року (укладеного з ОСОБА_4 .) по 2 833 грн 27 коп. з кожного, а всього 8 499 грн 82 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір по 756 грн 67 коп. з кожного, а всього 2 270 грн 00 коп.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення 08.11.2022 року.
Суддя Ж.О. Кривич