Дата документу 25.11.2022
Справа № 334/5360/22
Провадження № 2-н/334/411/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25 листопада 2022 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2022 року заявник звернувся з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 18757,81грн., а також понесені заявником судові витратами у розмірі 248,10 грн.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3-хвідсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, ТОВ « Запоріжгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості, з урахуванням поточних оплат за період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, в розмірі 18757,81 грн.

Проте, із долученого до заяви розрахунку заборгованості,борг розрахований за період з 01.11.2021 року по 30.04.2022 рік становить 8709,81 грн.

Зазначене вказує на суперечність вимог заявника і доказів, на які вона посилається.

Відтак у порушення вищезазначених норм, заявник зазначаючи вимоги не обґрунтовує обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що ТОВ «Запоріжгаз збут» зазначає різні суми заборгованості в заяві та розрахунку, що суперечить вимогам п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, суд вважає, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу ТОВ «Запоріжгаз збут» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, таким чином відповідно до ст.165ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.