Справа № 201/8818/19
Провадження № 4-с/201/75/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із указаною скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., прийняті (вчинені) в межах виконавчого провадження № 6948899, щодо звернення стягнення на 1/5 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 18 серпня 2022 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену в межах виконавчого провадження № 69488998; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 21 серпня 2022 року про призначення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесену в межах виконавчого провадження No69488998; зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. усунути допущені порушення та поновити права ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог скаржником зазначено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, залишеним без змін за наслідками апеляційного та касаційного оскарження у цивільній справі № 201/8818/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 730 777,36 грн. Примусове виконання вказаного рішення від 02 грудня 2020 року здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л. в межах виконавчого провадження № 6948899. 24 вересня 2022 року ОСОБА_1 отримав копію постанови приватного виконавця Скрипника В.Л. від 21 вересня 2022 року, якою виконавець призначив суб`єкта оціночної діяльності, з метою визначення ринкової вартості майна та надати звіт у встановлені законом строки щодо 1/5 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту вищевказаної постанови від 21 вересня 2022 року ОСОБА_1 стало відомо, що 18 серпня 2022 року виконавцем здійснений опис та накладений арешт щодо вищезазначеного майна. Копію постанови від 18 серпня 2022 року заявник не отримував. ОСОБА_1 вважає дії та рішення виконавця щодо звернення стягнення на частку квартири неправомірними, а тому був вимушений звернутись до суду із вказаною скаргою.

27 жовтня 2022 року від приватного виконавця Роткевич І.В., яка тимчасово заміщує приватного виконавця Скрипника В.Л. до суду надійшов відзив на скаргу, в якому остання просила суд провадження у справі в частині вимог скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця Скрипника В.Л. що звернення стягнення на 1/5 частину квартири закрити у зв`язку із відсутністю предмета скарги, скаргу в частині вимог скаржника про скасування постанови про опис та арешт майна боржника від 18 серпня 2022 року - залишити без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку оскарження, відмовити у задоволенні скарги в іншій частині вимог у зв`язку із її необґрунтованістю.

15 листопада 2022 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

29 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 надав суду заяву з проханням розглядати скаргу без його участі, наполягав на задоволенні скарги та просив відзив приватного виконавця повернути без розгляду, оскільки останньою не надано доказів дотримання процедури заміщення виконавця.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази з увагою на їх належність, допустимість, достатність та взаємний зв`язок між ними, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Скрипника В.Л. на виконанні перебуває виконавче провадження № 69488998 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/8818/19 від 10 серпня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 730 777,36 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 7 307,77 грн., витрат на проведення товарознавчого дослідження 2 500,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 грн.

У зв?язку із тимчасовою відсутністю приватного виконавця Скрипника В.Л., на виконання вимог ч. 5 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII, 12.10.2022 р. укладено договір про заміщення приватного виконавця, відповідно до якого приватний виконавець Роткевич І.В. заміщує приватного виконавця Скрипника В.Л. за всіма провадженнями, які знаходяться в провадженні приватного виконавця Скрипника В.Л., у зв`язку з чим приватним виконавець Скрипник В.Л передав приватному виконавцю Роткевич І.В. всі відкриті та зупинені виконавчі провадження, що перебувають у нього на виконанні.

18 серпня 2022 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. в межах виконавчого провадження № 69488998 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було описано та накладено арешт на майно: 1/5 частина квартири, загальною площею 78,8 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м., реєстраційний номер 13435432, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

21 вересня 2022 року приватним виконавцем Скрипник В.Л. в межах виконавчого провадження № 69488998 було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою визначення ринкової вартості майна та надати звіт у встановлені законом строки щодо 1/5 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Опис та арешт майна, його оцінка є складовими процесу звернення стягнення на майно. Однак дії з накладення арешту на майно та з призначення суб?єкта оціночної діяльності не є безпосередньо зверненням стягнення на відповідне майно боржника, адже поняття «звернення стягнення на майно» обов?язково включає в себе його примусову реалізацію, чого станом на день звернення скаржником до суду не було здійснено. Зокрема, станом на день надання відзиву арештоване майно навіть не передавалося на реалізацію.

Тобто, фактично скаржник оскаржує дії «щодо звернення стягнення на 1/5 частину квартири», які не були вчинені, що у свою чергу свідчить про відсутність предмета скарги в цій частині.

У свою чергу, дії щодо винесення постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника та про призначення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадження скаржник не оскаржує.

Зазначені дії є такими, що повністю узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, згідно ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, об?єктів незавершеного будівництва, майбутніх об?єктів нерухомості, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання.

Отже, враховуючи те, що скаржник оскаржує дії шодо звернення стягнення на 1/5 частину квартири, які не були вчинені приватним виконавцем Скрипником В.Л., слід дійти до висновку що провадження у справі в частині зазначених вимог скарги підлягає закриттю у зв?язку із відсутністю предмета скарги. Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, а тому слід дійти до висновку про можливість відмови у задоволенні скарги у цій частині.

Стосовно вимоги скаржника про скасування постанови приватного виконавця від 18 серпня 2022 року про опис та арешт майна (коштів) боржника, винесену в межах виконавчого провадження № 69488998, слід зазначити наступне.

Статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур?єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев?ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони виконавчого провадження мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. В тому числі, боржник у виконавчому провадженні зобов?язаний цікавитися у розумні строки перебігом виконавчого провадження (правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 13.12.2018 року справа № 636/620/18).

Відтак, боржник, маючи безпосередній доступ до АСВП, був обізнаний про хід виконавчого провадження та про обсяг вчинених виконавчих дій (в тому числі про опис майна) та в будь-який момент мав можливість ознайомитися із матеріалами виконавчого провадження.

По-друге, оскаржувана постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.08.2022 р. була направлена на адресу ОСОБА_3 і більш того, боржником отримано вказану постанову.

Зокрема, 19.08.2022 р. боржнику було направлено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.08.2022 р. за вих. № 10259 та виклик приватного виконавця від 18.08.2022 р. за вих. №10260 (згідно якого боржник викликався до приватного виконавця 02.09.2022 р. о 10:00). Вказані документи було направлено одним рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 761 ОСОБА_1 23.08.2022 р. вручено дане поштове відправлення із постановою та викликом від 18.08.2022 р.

Більш того, 26 серпня 2022 року боржник направив заяву, в якій повідомив про неможливість прибуття 02 вересня 2022 року о 10:00 год. до приватного виконавця Скрипника В.Л. за викликом від 18.08.2022 р. № 10260.

Отже, боржником було отримано оскаржувану постанову 23.08.2022 р. і саме з цього моменту необхідно обраховувати передбачений чинним законодавством 10-денний строк на оскарження даної постанови.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі Ло466/948/19 (провадження Ле61-16974св 19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з?ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об?єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов?язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

3'ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення й заявникові.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, No19164/04, $ 47, ЕСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до статті 126 ЦІК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, слід дійти до висновку що скарга боржника в частині оскарження постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.08.2022 р. має бути залишена без розгляду у зв?язку із пропуском процесуального строку оскарження. Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, а тому слід дійти до висновку про можливість відмови у задоволенні скарги у цій частині.

Стосовно вимоги скаржника про скасування постанови приватного виконавця Скрипника В.Л. від 21 вересня 2022 року про призначення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, слід зазначити наступне.

Згідно статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди шодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання.

Боржником не вжито будь-яких заходів, які були б спрямовані на досягнення згоди зі стягувачем про вартість описаного та арештованого майна.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20 липня 2022 року у справі № 910/10956/15, абзац другий частини третьої статті 57 Закону № 1404-VIII визначає, що для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання. Зазначена норма за своїм змістом є імперативною, у зв?язку із чим зобов?язує виконавця у визначених нею випадках залучити до оцінки майна суб?єкта оціночної діяльності.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що повноваження виконавця вирішувати, залучати чи не залучати суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання, стосуються лише проведення оцінки майна, вартість якого він може визначити самостійно, та не розповсюджуються на проведення оцінки нерухомого майна, стосовно якої частина четверта статті 57 Закону №1404-VIII передбачає лише один варіант поведінки, який є обов?язковим для виконавця - залучення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання.

Таким чином, у даному випадку винесення оскаржувної постанови є обов?язком приватного виконавця. А тому, підстави для ії скасування - відсутні, а тому, слід дійти до висновку що у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Враховуючи наведене, вимога скаржника про зобов 'язання приватного виконавия Скрипника В.Л. усунути допущені порушення та поновити права ОСОБА_4 також не підлягає задоволенню, у зв?язку із безпідставність вимог, адже права ОСОБА_4 як боржника у виконавчому провадженні порушені не були.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами Закону України «Про виконавче провадження»; ст.ст. 77, 447, 451, 453 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.С. Федоріщев