Справа № 372/3469/22
Провадження 2-1506/22
ухвала

Іменем України

30 листопада 2022 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Сташків Т.Г.,

при секретарі Павлик А.В.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2022 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

До суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_2 про направлення справи за належністю до територіальної юрисдикції (підсудності) до Господарського суду міста Києва. В обґрунтування такого клопотання зазначив, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2022 року у справі №910/26/22 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень». Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Вважав, що з 01.02.2022 року спори з вимогами до ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень», в тому числі спори про стягнення заробітної плати підсудні Господарського суду м. Києва.

Сторони у судове засідання не з`явились, представник позивача Стельникович С.А. подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника.

Дослідивши матеріали позовної заяви та поданого клопотання, суд дійшов до наступних висновків.

Представником позивача до клопотання додано копію ухвали Господарського суду м. Києва від 01.02.2022 року про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень».

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика палата Верховного суду у своїй постанові від 21.09.2021 по справі № 905/2030/19 (905/1159/20) зазначила, що банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені спеціальним КУзПБ, прийнятим відповідно до Закону України від 18 жовтня 2018 року № 2597-VІІІ та введеним в дію з 21 жовтня 2019 року. Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи, передбачаючи ряд процесуальних норм, які регулюють порядок здійснення судочинства у цих процедурах (відкриття провадження у справі про банкрутство, види судових рішень у банкрутстві та порядок їх оскарження тощо). Отже, КУзПБ у порівнянні з попереднім процесуальним законом розширив свою дію щодо суб`єктів, які підпадають під його регулювання (неплатоспроможних фізичних осіб), що зумовило розгляд у господарському суді спорів про неплатоспроможність фізичних осіб, незалежно від того, чи займаються вони підприємницькою діяльністю.

Особливістю провадження у справі про банкрутство є те, що врегулювання правовідносин неплатоспроможності боржника вимагає поєднання в одній процедурі як цивільних, так і адміністративних правовідносин щодо його майна (майнових прав) з метою якнайповнішого задоволення у ній вимог кредиторів -приватних осіб та контролюючих органів з грошовими вимогами до боржника у черговості, визначеній КУзПБ.

Зокрема, з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство наступає строк виконання всіх зобов`язань боржника, що має наслідком обов`язок усіх конкурсних (забезпечених) кредиторів пред`явити вимоги до боржника, а їх задоволення може здійснюватися лише у порядку, передбаченому КУзПБ, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом; провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню (частини чотирнадцята, сімнадцята статті 39 КУзПБ); активи боржника, що перебувають у податковій заставі, можуть бути звільнені господарським судом з податкової застави, про що виноситься ухвала у судовому засіданні за участю контролюючого органу, уповноваженого відповідно до ПК України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень (частина десята статті 41 КУзПБ).

Отже, при врегулюванні відносин неплатоспроможності законодавець відійшов від принципу їх розподілу за ознаками наявності у сторони (кредитора боржника) владних повноважень чи свободи волевиявлення, що характерно для цивільних правовідносин, об`єднавши їх в єдине провадження у справі про банкрутство з огляду на необхідність формування єдиного реєстру грошових вимог кредиторів та задоволення їх згідно з визначеною законом черговістю та пропорційністю. Зазначене дозволяє ефективно захистити право особи (кредитора, боржника) в межах одного судового провадження, уникаючи розподілу його на способи захисту, характерні для окремих юрисдикцій (адміністративної чи цивільної).

Застосувавши принцип концентрації у справі про банкрутство ряду майнових та немайнових спорів, КУзПБ розширив підсудність господарському суду спорів, які виникають у відносинах неплатоспроможності боржника та які раніше розглядалися судами інших юрисдикцій.

Відповідно до частини другої статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник;спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно;спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

З огляду на викладене, вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Враховуючи відсутність правового механізму направлення за підсудністю справи у випадку порушення предметної підсудності (юрисдикції), клопотання представника позивача є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

З огляду на те, що суд на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України дійшов висновку про закриття провадження у справі, відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України позивачці роз`яснюється її право звернутися із позовом в порядку господарського судочинства до відповідного суду господарської юрисдикції.

Враховуючи викладене вище, провадження у цій цивільній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 255, 256 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про направлення справи за підсудністю до Господарського суду м. Києва - відмовити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку, закрити у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя Т.Г. Сташків