Справа № 355/1314/20
Головуючий у суді першої інстанції: Червонописький В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу голови Баришівської селищної ради Вареніченка Олександра Павловича, поданої в інтересах Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, на рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року, ухвалене у складі судді Червонописького В.С., у цивільній справі № 355/1314/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання рішення незаконним та його скасування, поновлення порушеного права,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 рокуОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання рішення незаконним та його скасування, поновлення порушеного права. Зазначив, що рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», на підставі листа управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації від 02 червня 2020 року №01-04/765 та пропозиції комісії з житлових питань від 01 липня 2020 року, його було знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у зв`язку з достатнім рівнем забезпеченості житловою площею. Вказане рішення є незаконним, оскільки він як інвалід ІІ групи війни має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. При цьому дії службових осіб, які приймали рішення про те, що він та члени його родини потребують поліпшення житлових умов, неправомірними не визнавались.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», поновити порушене право шляхом відновлення перебування його на пільговій позачерговій черзі надання житла за №42.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, гр. ОСОБА_1 ».

Поновлено порушене право шляхом відновлення перебування ОСОБА_1 на пільговій позачерговій черзі надання житла за №42.

Стягнуто з Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області в дохід держави судовий збір у розмірі 1 984,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, голова Баришівської селищної ради Вареніченко О.П., який діє в інтересах Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до постанови Виконавчого комітету Київської обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 08 липня 1991 року №112 визначено, що на облік для забезпечення житловою площею приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, забезпечені площею до 7 кв.м. на кожного члена родини, постійно проживають та зареєстровані в даному населеному пункті не менше 3 років. Станом на день прийняття рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 був забезпечений житловою площею у визначеному розмірі. Так, як було встановлено, ОСОБА_1 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить його тещі ОСОБА_2 , житловою площею 52,2 кв.м. Житлова площа на одну особу у випадку ОСОБА_1 складає 13,05 кв.м., що перевищує площі 7 кв.м. необхідну для того, щоб стати на чергу на отримання поліпшення житлових умов. Виходячи з викладеного, виконавчий комітет Баришівської селищної ради правомірно прийняв рішення №190.5 від 16 липня 2020 року про зняття ОСОБА_1 з черги на поліпшення житлових умов.

ОСОБА_1 , представник Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради народних депутатів № 7 від 06 вересня 1994 року «Про розгляд та затвердження пропозицій адміністрації та профспілкових комітетів підприємств, установ і організацій про взяття на квартирну чергу, розподіл житлової площі та видачу ордерів», була затверджена пропозиція Баришівського колективного промислово-комерційного підприємства «Молнія» про взяття на пільгову квартирну чергу першочергового надання житла воїна-інтернаціоналіста, учасника бойових дій в Демократичній республіці Афганістан, інженера відділу «матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 із сім`єю в складі 3-х осіб (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради №110 від 26 грудня 2013 року, на підставі представлених документів та пропозиції комісії з житлових питань від 24.12.2013 року, відповідно до п. 3 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», було вирішено переоформити квартирну чергу ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення під час проходження військової служби в країнах, де велись бойові дії, із пільгової першочергової на пільгову позачергового надання житла (а.с. 11).

16 липня 2020 року рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради №190.5 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», на підставі листа управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації від 02 червня 2020 року № 01-04/765 та пропозиції комісії з житлових питань від 01 липня 2020 року ОСОБА_1 знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в зв`язку з достатнім рівнем забезпеченості житловою площею (а.с. 9).

18 серпня 2020 року своїм листом за вих. № 88-02-38 Баришівська селищна рада повідомила ОСОБА_1 про те, що підставою для зняття з квартирного обліку стали наступні обставини: ОСОБА_1 фактично проживає зі своєю дружиною, у будинку, який належить на праві власності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; до складу сім`ї позивача входить двоє осіб, без врахування неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ; враховуючи те, що сім`я позивача зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку, житлова площа якого складає 52,2 кв.м., що перевищує мінімальний рівень забезпеченості жилою площею для рожини ОСОБА_1 ( 4 чол. ? 7 кв.м. = 28 кв.м.) (а.с. 12).

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнав незаконним та скасував рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, гр. ОСОБА_1 »; поновлено порушене право шляхом відновлення перебування ОСОБА_1 на пільговій позачерговій черзі надання житла за №42.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ЖК України, якими встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради народних депутатів № 7 від 06 вересня 1994 року ОСОБА_1 було взято на пільгову квартирну чергу першочергового надання житла як воїна-інтернаціоналіста, учасника бойових дій в Демократичній республіці Афганістан (а.с. 10).

Згодом рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради №110 від 26 грудня 2013 року, відповідно до п. 3 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», було вирішено переоформити квартирну чергу ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення під час проходження військової служби в країнах, де велись бойові дії, із пільгової першочергової на пільгову позачергову чергу надання житла (а.с. 11).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам надається пільга у вигляді позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року (п.18 ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону).

Тобто зазначена пільга у вигляді позачергового забезпечення житлом зумовлена наявністю у відповідних осіб спеціального статусу, визначеного п. 7 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

При цьому у спірних правовідносинах відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем права на соціальну пільгу, надану йому в силу особливого статусу, визначеного Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу проходження публічної служби (п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України). А за змістом п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України військова служба належить до служби публічної.

Позивач ОСОБА_1 , мотивуючи позов приписами Конституції України, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскаржив рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 від 16 липня 2020 року про зняття його з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, як особа з інвалідністю з числа учасників бойових дій на території інших держав. Така гарантія соціального захисту як пільга позачергового забезпечення житлом є однією з передбачених зазначеним законом пільг для осіб, які проходили військову, тобто публічну службу та набули статус особи з інвалідністю внаслідок війни. Відтак, означений спір є публічно-правовим і його слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При розгляді справи суд не звернув уваги на те, що позивач обґрунтовував позовні вимоги порушенням його прав та інтересів на отримання жилого приміщення, гарантованих Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вважаючи рішення відповідача протиправним.

У постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19 (провадження № 14-62цс20) Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформульованого у постанові від 18 квітня 2018 року у справі №806/104/16, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства. Означені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на наведене, оскільки спір у цій справі стосується проходження позивачем публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), гарантувала право особам, які брали участь у бойових діях на території інших держав, на отримання жилого приміщення, правовідносини, що виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, а тому спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК Українисуд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 377, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу голови Баришівської селищної ради Вареніченка Олександра Павловича, поданої в інтересах Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 28 червня 2022 року скасувати та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області про визнання рішення незаконним та його скасування, поновлення порушеного права.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді