19.10.2022 Єдиний унікальний номер 205/5807/19
Єдиний унікальний № 205/5807/19
Провадження № 4с/205/25/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, яка була зареєстрована 15 вересня 2022 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року скаргу було залишено без руху і запропоновано заявникові усунути недоліки з дотриманням вимог абз. 2 ч. 1 ст. 177, абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України, з метою усунення яких заявником 20 вересня 2022 року через систему «Електронний суд» було направлено заяву про виправлення недоліків, яка надійшла до суду 21 вересня 2022 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2022 року скаргу прийнято до розгляду судом та призначено судове засідання.

Заявник у своїй скарзі посилався на те, що на примусовому виконання в Другому Правобережному ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 65948976 з виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ООП Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та їх вихованні, якою було затверджено мирову угоду. З початку 2022 року боржник порушує умови мирової угоди, чим грубо порушує права стягувача на зустріч з дітьми згідно з графіком, порушує права ОСОБА_1 на проведення з синами зимових канікул, щодо додаткових побачень, спілкування телефоном, постійно налаштовує дітей проти батька, чинить психологічне насилля над дітьми, примушує старшого сина брати від батька розписку про їх зустріч, оскільки у разі не написання такої розписки зустріч не відбудеться. Останнього разу зустріч батька із старшим сином відбулася 01 лютого 2022 року, а з молодшим 05 січня 2022 року. Після цього боржник не надавала дітей для зустрічей з батьком, про причини не повідомляла. Спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_1 уникає. З 24 лютого 2022 року, з початком введення в країні воєнного стану, батько взагалі втратив зв`язок з дітьми та лише 15 березня 2022 року йому повідомили працівники поліції, що діти перебувають за кордоном. Станом на 27 липня 2022 року заявникові стало відомо, що діти вже не перебувають за кордоном, оскільки номер телефону баби, з яким вона виїжджала з дітьми за кордон, вже не в роумінгу. Він сплачує щомісяця аліменти на утримання дітей, проте їх мати не повідомляє, де діти перебувають. 27 липня 2022 року він звернувся до ВДВС із заявою, в якій просив вживати передбачених законом заходів з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2020 року, зобов`язати ОСОБА_2 виконувати умови мирової угоди та здійснити перевірку виконання боржником мирової угоди, у разі повторного невиконання умов мирової угоди скласти про це відповідний акт. Також просив зобов`язати ОСОБА_2 повідомити ОСОБА_1 про місце перебування дітей. 07 вересня 2022 року на адресу заявника надійшла відповідь на його заяву від 27 липня 2022 року, з якої стало відомо, що державний виконавець не вживає жодних дій з примусового виконання умов мирової угоди, спрямованих на примушування боржника виконати рішення суду. Зазначив, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), яка полягає у невиконанні вимог, зазначених у заяві ОСОБА_1 від 27 липня 2022 року та не вчиненні виконавчих дій, зобов`язати державного виконавця виконати вимоги, зазначені у заяві ОСОБА_1 від 27 липня 2022 року. У своїй заяві до суду представник скаржника просила скаргу розглядати у її відсутність, вимоги скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Державний виконавець Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Коноваленко А.С. у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, у своїх запереченнях на скаргу зазначила, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 65948976 з примусового виконання ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/5807/19 від 20 жовтня 2020 року про затвердження мирової угоди щодо графіку участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні і спілкуванні з малолітніми дітьми. Постановою державного виконавця від 01 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження. На адресу боржника ОСОБА_2 державним виконавцем 15 серпня 2022 року було направлено виклик. Також 16 серпня 2022 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника: АДРЕСА_1 , однак ані боржника, ані дітей за вказаною адресою не виявлено, про що складено акт. Також, згідно із заявою ОСОБА_2 встановлено, що у зв`язку із введенням воєнного стану нею було прийнято рішення про евакуацію дітей у супроводі баби за кордон. Таким чином, дії державного виконавця проведені у повній відповідності з вимогами чинного ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги, заявлені ОСОБА_1 в скарзі незаконні, необґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають. Просила справу розглядати за відсутності представника Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на підставі матеріалів справи, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, будь-яких заяв та клопотань до суду не направила.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/5807/19 від 20 жовтня 2020 року було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з малолітніми синами: ОСОБА_2 не заперечує проти наступного графіку участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : І та ІІІ тиждень кожного місяця з п`ятниці 19-00 години до суботи 18-00 години (довготривалі зустрічі з ночівлею у батька); кожен вівторок та п`ятницю місяця з 19-00 години до 20-00 години; інші додаткові дні побачень як довгострокові з ночівлею, так і короткострокові визначаються за взаємною згодою батьків, але обов`язково з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня, інтересів дитини та без відриву її від навчального процесу, спортивних секцій чи інших заходів виховного характеру; дні народження обов`язково проводяться спільно за участі батька, матері та синів; батько проводить з сином частину канікул, час та строки визначаються за попередньою домовленістю з матір`ю. Сторони завчасно, до початку відповідних канікул, повинні узгодити час та місце відпочинку дитини з кожним із батьків. У випадку, якщо відпочинок планується за кордоном, кожен із батьків зобов`язаний надати передбачене чинним законодавством України погодження для виїзду дітей за кордон з іншим із батьків; святкові дні дитина буде проводити по черзі з кожним із батьків за попередньою домовленістю з іншим із батьків; батьки зобов`язані напередодні зустрічей або в день зустрічей завчасно за 2 години в телефонній розмові обговорити деталі, також у разі неможливості зустрічей батька у зазначений час з сином завчасно за 2 години попередити про це матір; ОСОБА_2 не заперечує проти наступного графіку участі батька ОСОБА_1 у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : кожен вівторок та п`ятницю місяця з 19-00 години до 20-00 години; інші додаткові дні побачень за взаємною згодою батьків, але обов`язково з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму дня, інтересів дитини та без відриву її від навчального процесу, спортивних секцій чи інших заходів виховного характеру; дні народження обов`язково проводяться спільно за участі батька, матері та синів. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язуються дотримуватися умов цієї угоди і не чинити перешкод для побачень з дітьми, передбачених цією угодою. У разі зміни свого місця проживання ОСОБА_2 зобов`язана повідомити про це ОСОБА_1 . В свою чергу ОСОБА_1 , у разі виїзду за межі м. Дніпра під час свого часу зустрічей з дітьми, зобов`язаний повідомити про це ОСОБА_2 ОСОБА_1 зобов`язується після закінчення побачень вчасно доставляти дітей за місцем їх проживання: АДРЕСА_1 . У разі хвороби дітей, підтвердженої медичними документами, або наявності об`єктивних ознак якого-небудь захворювання сторони обов`язуються не наполягати на побаченнях, визначених цією угодою. ОСОБА_1 самостійно забирає синів з помешкання ОСОБА_2 та зобов`язується повернути дітей в помешкання матері. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані надати дітям всі необхідні для проживання умови та речі (одяг, іграшки, підручники тощо). ОСОБА_1 та ОСОБА_2 можуть, за взаємною згодою, визначити також додаткові дні для побачення з дітьми, але обов`язково з врахуванням інтересів дітей та без відриву їх від навчального процесу, спортивних секцій чи інших заходів виховного характеру, з урахуванням стану їх здоров`я. ОСОБА_2 зобов`язана виховувати синів з повагою до ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зобов`язаний виховувати синів з повагою до ОСОБА_2 . Шляхом досягнення спільної волі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися про забезпечення можливості безперешкодного спілкування з синами засобами телефонного зв`язку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також було досягнуто домовленості про спільне зобов`язання дотримуватись моральних засад суспільства при вихованні дітей. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані матеріально забезпечувати синів, сплачувати навпіл витрати, пов`язані з садком, школою, гурткам, лікуванням тощо. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за цим позовом претензій один до одного не мають. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов`язані погоджувати між собою купівлю одягу, іграшок та інших речей, необхідних для гармонійного розвитку синів.

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 01 липня 2021 року було відкрито виконавче провадження ВП № 65948976 з примусового виконання ухвали № 205/5807/19 від 20 жовтня 2020 року, виданої Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 05 листопада 2020 року.

27 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся засобами електронної пошти до Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) із заявою про вчинення виконавчих дій та зобов`язання боржника виконувати умови мирової угоди.

15 серпня 2022 року державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 було направлено виклик з вимогою явки до державного виконавця.

16 серпня 2022 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою проживання боржника, за результатами якого встановлено, що ворота ніхто не відчинив, перевірити, чи діти вдома, не виявилося можливим, про що державним виконавцем складений акт.

23 серпня 2022 року боржником ОСОБА_2 на електронну адресу ВДВС було направлено заяву, в якій вона зазначила, що у зв`язку із збройною агресією РФ в Україні введено воєнний стан, нею було прийнято рішення про евакуацію дітей до безпечного місця, про що повідомлено УССД адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 , ухвала суду від 20 жовтня 2020 року виконується нею добровільно. Також зазначила про наявність заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані спеціальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділ VІІІ ЗУ «Про виконавче провадження» регулює порядок виконання рішень немайнового характеру. Зокрема, порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, регламентовано у ст. 63Закону «Про виконавче провадження».

При цьому статтею 18 Закону визначено, що на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Іншими словами, одна сторона стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а інша сторона може спростувати цю обставину, подавши власні докази.

Відповідно до абз. 5 п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Доводи скарги про те, що державним виконавцем не вчиняються дії та судове рішення не виконується, суд вважає безпідставними, адже виконавчий документ не містить резолютивної частини щодо зобов`язання боржника ОСОБА_2 , а містить лише зміст частини вказаного судового рішення про зобов`язання боржника виховувати синів з повагою до ОСОБА_1 дотримуватися умов цієї угоди і не чинити перешкод для побачень з дітьми та повідомляти стягувача у разі зміни свого місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, місце проживання ОСОБА_2 не змінено, а про місце перебування дітей скаржника нею було повідомлено.

Крім цього, у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 27 липня 2022 року державним виконавцем було вчинено виконавчі дії направлено вимогу боржникові про виклик до державного виконавця та здійснено вихід за адресою проживання боржника з дітьми.

Окремо суд зауважує, що відповідно Указів Президента України «Про введення воєнного стану» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, та Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

ОСОБА_2 усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов для проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я та безпеки в умовах військових дій на території України, прийняла рішення про тимчасовий переїзд (евакуацію) дітей поза межі України, що в свою чергу не може бути розцінено як вчинення нею перешкод або свідоме ухилення від виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2020 року.

Таким чином, суд не вбачає в діях державного виконавця порушення чинного законодавства, оскільки державний виконавець дотрималася передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» порядку виконання виконавчого документу та вчинила передбачені цим законом виконавчі дії.

За таких обставин, судом не встановлено бездіяльність державного виконавця або порушення прав ОСОБА_1 при здійснені ним виконавчих дій.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням зазначених обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 38 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 450, 451, 452, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: