ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/140/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

представника скаржника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дарницького відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_4 , -

встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа А.О., стягувач - ОСОБА_4 , у вимогах якої просив: - визнати протиправною бездіяльність посадових осіб посадових осіб Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); - зобов`язати посадових осіб Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок заборгованості по аліментам на дружину ОСОБА_4 у межах виконавчого провадження №69571497 шляхом врахування у суму заборгованості кошти на суму 196 418,23 грн., які були сплачені ОСОБА_3 у період з 01.11.2021 по 08.08.2022.

Вимоги скарги мотивовані тим, що 08.08.2022 головним державним виконавцем Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69571497 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва №753/22163/21 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітків щомісячно починаючи з моменту звернення до суду тобто з 01.11.2021 та до досягнення дитиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку. Виконавчий лист видано 15.07.2022. Одже державним виконавцем нараховано заборгованість у розмірі 50710,25 грн. за період з 01.11.2021 по 08.08.2022. ОСОБА_3 весь час включно з 01.11.2021 і по 08.08.2022 здійснював фінансове та матеріальне забезпечення дружини та доньки у добровільному порядку, а саме перераховував кошти на картку ОСОБА_4 , купував дитячі товари, продукти харчування, іграшки, і. т.д. оплачував медичні послуги. У період з листопада 2021 року по липень 2022 року включно ОСОБА_3 було придбано товарів та послуг на утримання дружини і дитини згідно чеків (квитанцій) на загальну суму 112 760 грн. 37 коп. Крім того, ОСОБА_3 регулярно здійснював грошові перекази безпосередньо на рахунок ОСОБА_4 які у період 01.01.2021 по липень 2021 року включно сумарно склали 66310 грн.00 коп. Загальна сума матеріальної допомоги матері та дитини лише з урахуванням збережених квитанцій склала 196418 грн. 23 коп.

23 серпня 2022 року ОСОБА_3 звертався до Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заяво про долучення квитанцій про сплату коштів боржником стягувачу до ВП №69571497, врахувати їх у суму заборгованості по аліментам та здійснити перерахунок заборгованості аліментів з урахуванням їх у суму заборгованості по аліментам. Проте, у відповідь на вказану заяву державним виконавцем було відмовлено у проведені перерахунку у зв`язку з відсутністю у квитанціях призначення платежу. У подальшому 01.09.2022 представником заявника було повторно направлено до відділу заяву про перерахунок заборгованості за аліментами до якої додавались 11 копій платіжних доручень про переказ коштів заявником стягувачу ОСОБА_4 за період з листопада 2021 по липень 2022 на суму 66310,00 грн. Проте, у відповідь на вказану заяву державним виконавцем відмовлено у врахуванні наданих квитанцій та здійсненні перерахунку заборгованості у зв`язку з відсутністю у квитанціях призначення платежу. Таким чином заявник змушений звернутись до суду із вказаною скаргою вважаючи протиправною відмову державного виконавця щодо врахування добровільно сплачених коштів на користь дружини в рахунок аліментів.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.09.2022 скаргу залишено без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Скаржник належним чином та у встановлений судом строк усунув вказані недоліки.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2022 року прийнято до провадження скаргу та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Одночасно, зобов`язано державного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа Андрія Олександровича надати до судового засідання належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за № 69571497.

У судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу з мотивів, наведених у ній, просила суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Державний виконавець Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойправа А.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від державного виконавця надійшов відзив на скаргу. У вимогах відзиву державний виконавець заперечував проти задоволення вимог скарги. Від держаного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) одночасно надійшли суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження за № 69571497.

Представник стягувача у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі, надала до суду письмові заперечення на скаргу.

У відповідності до положень ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

З огляду на зазначене, суд вважає можливим розгляд даної скарги за відсутності стягувача та державного виконавця, які не з`явилися в судове засідання.

Заслухавши пояснення представника заявника та представника стягувача, дослідивши матеріали справи та наявні матеріали виконавчих проваджень, судом встановлені наступні обставини.

Здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано розділом VІІ ЦПК України і спрямовано на захист учасників виконавчого провадження від порушень їх прав та свобод під час виконання судових рішень за принципом їх обов`язковості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Так судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дарницькому відділі Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №69571497 з примусового виконання виконавчого листа №753/22163/21 від 15.07.2022, виданого Дарницьким районним судом м. Києва на стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.11.2021 до досягнення дитиною трьох років.

Постановою державного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.08.2022 відкрито виконавче провадження №69571497.

08 серпня 2022 року головним державним виконавцем Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформовано розрахунок заборгованості по аліментам, згідно якого борг станом на 08.08.2022 становив 50710,25 грн.

ОСОБА_3 08.08.2022 було сплачено на депозитний рахунок відділу кошти у сумі 29931,00, які перераховані державним виконавцем згідно платіжного доручення№2835 від 12.09.2022.

Згідно розрахунку державного виконавця від 23.09.2022 за період з 01.11.1011 по 01.09.2022 заборгованість становить 14738,75 грн.

Крім того, судом встновлено, що на виконанні Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження з виконання судового наказу Дарницького районного суду м. Києва №753/6456/22 від 15.07.2022 виданого на стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно, починаючи стягнення з 24.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець розглядає у встановлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі, в тому числі, надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, окрім іншого, у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Вказана норма про щомісячне обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів діє з 05 жовтня 2016 року з набранням чинності Законом України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п. 3, 4 Розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: - звіту про здійснені відрахування та виплати; - квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; - заяв та (або) розписок стягувача; - інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; - інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Звертаючись до суду, заявник зазначив, що у період з 01.11.2021 і по 08.08.2022 здійснював фінансове та матеріальне забезпечення дружини та доньки у добровільному порядку, а саме перераховував кошти на банківську картку ОСОБА_4 , купував дитячі товари, продукти харчування, іграшки, оплачував медичні послуги. У період з листопада 2021 року по липень 2022 року включно ОСОБА_3 було придбано товарів та послуг на утримання дружини і дитини згідно чеків (квитанцій) на загальну суму 112 760 грн. 37 коп. Крім того, ОСОБА_3 регулярно здійснював грошові перекази безпосередньо на рахунок ОСОБА_4 які у період 01.01.2021 по липень 2021 року включно сумарно склали 66310 грн.00 коп. Загальна сума матеріальної допомоги матері та дитини лише з урахуванням збережених квитанцій склала 196418 грн. 23 коп.

У зв`язку з цим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 через свого представника двічі звертався до державного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), із заявами щодо здійснення перерахунку заборгованості із доданими до заяви копіями квитанцій та платіжними дорученнями, які підтверджують перерахування боржником коштів стягувачу.

Усупереч вимогам Інструкції надані заявником документи державним виконавцем до уваги прийняті не були з огляду на те, що у наданих платіжних дорученнях та квитанціях відсутній отримувач платежу та відсутні призначення платежу по аліментам на користь стягувача за ВП №69571497.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судове рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виходячи з наведеного, законодавець не ставить обов`язок по сплаті аліментів, у разі обізнаності платника аліментів про їх стягнення, в залежність від стягнення таких за виконавчим листом шляхом відрахування із заробітної плати чи іншого доходу, оскільки судові рішення, що набрали законної сили,

Заявник зазначає, що добровільно сплачував аліменти протягом листопада 2021 року по липень 2022 року шляхом переказу грошових коштів стягувачу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 через свого представника двічі звертався до державного виконавця Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), із заявами щодо здійснення перерахунку заборгованості із доданими до заяви копіями квитанцій та платіжними дорученнями.

Такі докази заявником були передані державному виконавцю та надані до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 липня 2021 року у справі №753/14154/19 за відсутності відомостей про призначення платежу "Аліменти" у документах у підтвердження здійснення платежів, підстави для здійснення перерахунку заборгованості відсутні.

У той же час, Верховний Суд у своїй постанові від 26 травня 2021 року у справі №569/11466/20 визначив, що норми права не містять заборони для державного виконавця під час визначення розміру заборгованості по аліментам враховувати суми, які сплачені боржником без призначення платежу.

А встановленню підлягає наявність або відсутність інших правовідносин між подружжям, які могли б бути підставою для зарахування спірних сум, не в рахунок погашення заборгованості по аліментам, а в рахунок погашення інших зобов`язань.

У ході розгляду скарги так і у матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності інших зобов`язань між стягувачем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а ніж зобов`язань по сплаті аліментів.

Посилання ОСОБА_4 , що перераховані ОСОБА_3 на її рахунок кошти на загальну суму 66 310,00 грн. за попередньою усною домовленістю у порядку ст. 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не заслуговують на увагу оскільки у ході судового розгляду представник заявника категорично заперечувала щодо наявності будь-якої домовленності між сторонами.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази та стягувачем не доведено, на підтвердження того, що у період з моменту отримання виконавчого документу і до пред`явлення документу до виконання, ОСОБА_4 , не отримувала кошти (грошові перекази) на загальну суму 66 310,00 грн., а також, що сплачені ОСОБА_3 кошти, не є аліментами.

Тим самим, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 отримувала грошові перекази від боржника ОСОБА_3 , та такі перекази відбувались у порядку добровільної сплати аліментів на дружину, у межах виконавчого провадження №69571497.

Отже, суд приходить до висновку, що державний виконавець безпідставно не врахував коштів, сплачених боржником стягувачу ОСОБА_4 на загальну суму 66 310,00 грн., оскільки чинне законодавство не передбачає права та обов`язку у державного виконавця вимагати від боржника надання квитанцій із зазначенням призначення грошових переказів на ім`я стягувача й не враховувати безпосередньо копії наданих квитанцій.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, відповідно до якої виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Зазначені положення законодавства державним виконавцем при складанні довідки про розрахунок заборгованості виконані не були, не зважаючи на те, що представником боржника були вчинені дії та повідомлено державного виконавця про добровільну сплату аліментів на утримання дружини у період з січня 2021 по липень 2021 року на загальну суму 66 310,00 грн.

Ураховуючи те, що у державного виконавця були відсутні підстави для неврахування сплачених платником аліментів сум в добровільному порядку, та не проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням сплачених боржником коштів, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги у цій частині.

Статтею ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 ЦПК України повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства.

Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Законодавцем визначено, а саме ч. 1 ст. 79 ЦПК України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається в межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Зазначення доказів - це інформація, повідомлення про конкретні засоби доказування, на підставі яких підтверджується наявність чи відсутність викладених обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, що було виконано стороною позивача.

Якість доказування забезпечується визначеним ЦПК процесуальним порядком і способом їх дослідження.

Особливість по доказуванню полягає в тому, що воно виступає як право і обов`язок осіб, які беруть участь у справі. Вони мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні і письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування та заперечення, тобто мають право на доказування.

Сторони, подаючи докази, реалізують своє право по доказуванню і одночасно виконують обов`язок по доказуванню. Обов`язок по доказуванню покладається на того, хто звернувся за допомогою до суду.

Право доказування виступає як можливість подання доказів, участь в їх дослідженні, попередній оцінці та гарантується сукупністю процесуальних засобів і реалізується по волі заінтересованих осіб особисто або за допомогою суду у відповідності з своїми інтересами та вибором способу поведінки.

Обов`язок по доказуванню полягає у необхідності виконання комплексу відповідних дій, який гарантується настанням несприятливих правових наслідків у випадку їх невиконання, зокрема, відмовою суду визнати наявність юридичного факту у разі невиконання стороною обов`язку по його доказуванню; якщо позивач не доведе підставу вимоги, то в позові належить відмовити.

Невиконання обов`язку по доказуванню для сторін й інших суб`єктів правового спору матиме матеріально-правові і процесуально-правові наслідки.

При цьому, суд вважає за потрібне відмовити заявнику у задоволенні частини вимог скарги про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Дарницького РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зарахування витрачених ОСОБА_3 у період з листопада 2021 року по липень 2022 року коштів у загальному розмірі 112 760 грн. 37 коп., згідно наданих чеків (квитанцій) на утримання дружини в рахунок заборгованості по аліментам на її утримання, оскільки у судовому засіданні не надано підтвердження реального отримання ОСОБА_4 грошових переказів в рахунок сплати аліментів на загальну суму 112760 грн. 37 коп.

Крім того, надані ОСОБА_3 товарні чеки (квитанції) із магазинів одягу, харчування, іграшок медичних послуг та інших закладів на загальну суму 112 760 грн. 37 коп., не містять відомостей про призначення платежу та не підтверджують факт сплати аліментів на утриманні дружини за рішенням суду №753/22163/21 від 15.07.2022.

Суд також звертає увагу на те, що додані до матеріалів скарги так і матеріалів виконавчого провадження частина квитанцій не читабельні та поганої якості, що не надає змогу ідентифікувати зміст документу, та призначення платежу.

Додані заявником накладні з ТОВ «Нова Пошта» пошти містять факт відправки товарів, проте жодним чином не вказують на виконання боржником рішення суду та відповідно сплати аліментів на утримання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що інші чеки, на підтвердження факту надання медичних послуг, видаткові накладні з ТОВ «Нова Пошта» щодо відправлення на адресу стягувача посилок, не є доказами сплати аліментів на виконання рішення суду, як того вимагає чинне сімейне законодавство.

Також перелік товарів та продуктів харчування у дитячому магазині вказують на придбання відповідних товарів спільній дитині, та жодним чином не доводять сплату аліментних зобов`язань, а тому відсутні підстави стверджувати, що добровільні витрати здійснені, саме в рахунок оплати аліментів на утримання дружини, а не на потреби дитини і пов`язані з необхідністю її утримання.

Таким чином у суду відсутні належні та допустимі докази на підтвердження інформування стягувача про такі перекази та отримання ОСОБА_4 добровільно перерахованих ОСОБА_3 коштів на загальну суму 112 760 грн. 37 коп., саме у рахунок сплати аліментів на її утримання дружини.

За таких обставин, суд вважає за потрібне відмовити заявнику у задоволенні вимоги скарги про визнання неправомірними дії державного виконавця Дарницького РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не врахування та проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментівга утримання дружини у виконавчому провадженні №669571497, на загальну суму 112 760 грн. 37 коп., без урахуванням грошових переказів ОСОБА_3 на загальну суму 66 310,00 грн., за недоведеністю призначення сплачених коштів та підтвердження їх отримання ОСОБА_4 .

З огляду на вищенаведене, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 255, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Дарницького відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії посадової особи Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у перерахунку заборгованості по сплаті аліментів на дружину - ОСОБА_4 .

Зобов`язати посадову особу Дарницького відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) провести перерахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на дружину - ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження ВП № 69571497 з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів на суму 66 310 (шістдесят шість тисяч триста десять) гривень 00 копійок на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року у справі № 753/22163/21.

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: