Справа № 303/8154/22
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 грудня 2022 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мукачівська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном,-

в с т а н о в и в :

23.11.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мукачівська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою судді від 23.11.2022 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

30.11.2022 року за допомогою системи «Електронний суд» від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків (сформована в системі «Електронний суд» 29.22.2022 року) та нова редакція позовної заяви. Одночасно від позивача до суду надійшла заява про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, яка ґрунтується на тому, що ухвала від 23.11.2022 року про залишення позову без руху отримана ОСОБА_1 25.11.2022 року, а тому відсутня можливість усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений ухвалою від 23.11.2022 року про залишення позову без руху.

В подальшому, 30.11.2022 року через канцелярію від позивача до суду надійшла аналогічна за змістом заява про усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви та долученими до неї документами, а також аналогічна за змістом заява про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження строку для усунення недоліків позовної заяви встановлено таке.

У п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства також проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Згідно із п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 120 ЦПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 року, справа № 904/5995/16).

Згідно з ч. ч. 3, 4, 7 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Із матеріалів справи встановлено, що копію ухвали суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху отримано позивачем 23.08.2022 року про, що свідчить довідка про доставку електронного документу в електронний кабінет Лишенко Н.С. системи «Електронний суд». Додатково копію ухвали суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху було відправлено позивачу на її електронну адресу, зазначену в позовній заяві. Підтвердженням отримання цієї ухвали є довідна про доставку електронного листа 23.11.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 14 ЦПК України суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Згідно з п. 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до вимог процесуального законодавства часом вручення процесуальних документів в електронній формі є дата отримання судом повідомлення про доставлення документів на офіційну електронну адресу (п. 2 ч. 8 ст. 128, п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України).

Таким чином достовірно встановлено, що ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху 23.11.2022 року.

Як зазначено вище, ухвалою судді від 23.11.2022 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали. Враховуючи те, що вказану ухвалу ОСОБА_1 отримала 23.11.2022 року, останнім днем усунення недоліків позовної заяви, відповідно, є 28.11.2022 року. У зазначений термін недоліки позовної заяви усунуто не було.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що неусунення зазначених вище недоліків позовної заяви у строк, встановлений в ухвалі суду про залишення позову без руху, має наслідком повернення позовної заяви.

Підсумовуючи слід зробити такий висновок.

Заява про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви надійшла до суду 30.11.2022 року, при цьому сформована в системі «Електронний суд» 29.22.2022 року. В той же час, встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, закінчився 28.11.2022 року. Встановлене свідчить про те, що заява про продовження строку подана після спливу, визначеного в ухвалі суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху, строку.

Враховуючи те, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який не сплив на час звернення учасника справи із заявою, у суду відсутні правові підстави для його продовження у цій справі, а відтак в задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку слід відмовити. Більше того звертається увага на те, що заява про продовження строку жодним чином не обґрунтована.

При цьому, та обставина, що ОСОБА_1 отримала копію ухвали суду від 23.11.2022 року про залишення позовної заяви без руху у паперовій формі 25.11.2022 року безпосередньо в суді, жодним чином не впливає на факт отримання такої ухвали в електронній формі у належний процесуальний спосіб 23.11.2022 року.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення Європейського суду від 16.12.1992 року у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Враховуючи викладене та те, що заява ОСОБА_1 про продовження строку задоволенню не підлягає, що, як наслідок, свідчить про те, що заява про усунення недоліків позовної заяви подана поза, встановленого судом, строку, таку позовну заяву слід повернути позивачу.

В свою чергу повернення повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мукачівська міська рада, про усунення перешкод в користуванні майном - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний