провадження № 2/294/754/22
справа № 294/1350/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Остропільця Є.Р.,

при секретарі Івашкевич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чуднові цивільну справу за позовом Релігійної організації "Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів Христового Воскресіння с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області" до ОСОБА_1 за участю третьої особи - Чуднівської міської ради Житомирського району про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 пастир Релігійної організації "Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів Христового Воскресіння с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області" звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на нерухоме майно: самочинно збудовані нежитлові будівлі (церкву з господарськими спорудами) загальною площею 87,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на земельній ділянці (кадастровий номер :01:002:0177), яка перебуває у постійному користуванні позивача за адресою АДРЕСА_1 , збудовано нежитлові будівлі (церкву з господарськими спорудами) без отримання відповідних дозвільних документів. Позивачем була подана декларація до Управління державної архітектурно будівельної інспекції у Житомирській області про готовність до експлуатації об`єкта, однак релігійній організації було відмовлено у зв`язку з оформленням декларації з порушенням установлених вимог, а саме відсутністю зареєстрованого дозвільного документа про повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

В адміністративному порядку, а саме шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлових будівель» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі оформити та зареєструвати право власності на житлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за релігійною організацією не виявилось можливим, оскільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості.

Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки нежитлові будівлі (церква з господарськими спорудами) по АДРЕСА_1 , побудовано без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначених будівель на даний час дозволяє безпечно їх експлуатувати, що підтверджено технічним звітом за №-01-132,19 від 24.05.2019 року експерта з технічного обслуговування будівель і споруд ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та без участі позивача, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило.

Дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із копії рішення сьомої сесії 7 скликання Стовпівської сільської ради Житомирського району (раніше Чуднівського) Житомирської області №59 від 02 червня 2016 року вбачається, що Релігійній організації "Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів Христового Воскресіння с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1200 га., кадастровий номер :01:002:0177 в постійне користування з виготовленням державного акту на право постійного користування даною земельною ділянкою.

За даними технічного паспорта на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 23.03.2021 року КП «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», на зазначеній вище земельній ділянці знаходиться основна будівля «А» - приміщення церкви 2000 року забудови загальною площею 87,8 кв.м. та господарські будівлі та споруди: тамбур «а», прибудова «а1», вбиральня «Б», сарай «В» та сарай «Г».

Згідно інформаційної довідки КП «Бердичівське міжміське БТІ» №498 від 29.03.2021 станом на 31.12.2012 року право власності на будівлю церкви за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

В адміністративному порядку, а саме шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі, оформити та зареєструвати право власності на вказану будівлю за власником не являється можливим, оскільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об`єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року.

Технічним звітом №-01-132.19 від 24.05.2019 року, складеним експертом з технічного обслуговування будівель і споруд Май-Маєвским В.Мпідтверджено, що нежитлові будівлі (церква з господарськими спорудами) по АДРЕСА_1 , побудовано без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначених будівель на даний час дозволяє безпечно їх експлуатувати.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено.

Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч.1, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 331, 379, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Релігійної організації "Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів Христового Воскресіння с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області" до ОСОБА_1 за участю третьої особи - Чуднівської міської ради Житомирського району про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові будівлі - задовольнити.

Визнати за релігійною організацією «Релігійна громада церкви Євангельських християн-баптистів Христового Воскресіння с. Стовпів Чуднівського району Житомирської області, право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме на самочинно збудовані нежитлові будівлі (церкву з господарськими спорудами) загальною площею 87,8 кв. м.: основна будівля церкви "А", тамбур "а", прибудова "а1", вбиральня "Б", сарай "В", сарай "Г", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Є.Р. Остропілець