Справа № 462/3666/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

Позивач 22 липня 2022 року звернувся у суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання банківських послуг №б/н від 29.12.2007 у розмірі 19222 грн. 06 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метю отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 29.12.2007. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 08.02.2008 відповідач також було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну карку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000, 00 грн. Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідачка при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ „ПРИВАТБАНК свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошей на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Однак в процесі користування кредитним рахунком відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Відповідно до п. 2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту. У зв`язку з чим станом на 14.06.2022 утворилась заборгованість за договором, яка складає 19222,06 грн., з яких 15272,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3949,37 грн. заборгованість за простроченимим відсотками. З огляду на зазначене, просить позов задовольнити і стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором у розмірі 19222,06 грн., а також судові витрати у розмірі 2481 грн.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачка у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 08.02.2008 між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідачка згідна з тим, що ця заява разом із Умовами надання банківських послуг та Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

На підтвердження своїх вимог позивач до матеріалів позовної заяви надав витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, довідку про умови кредитування, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.12.2007 станом на 31.05.2015, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.12.2007 станом на 30.06.2019, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 29.12.2007 станом на 14.06.2022, копію виписки за договором №б/н за період 29.12.2007 15.06.2022, копію заяви позичальника від 08.02.2008 та копію паспорту відповідача ОСОБА_1 .

З довідки, виданої АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), убачається, що 29.12.2007 відповідачці було відкрито кредитний рахунок та 08.02.2008 встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 250 грн., який у грудні 2020 року був збільшений до 15000 грн.

У довідці «Про умови кредитування з використання платіжної картки кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зазначено, що базова ставка в місяць, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості складає 3,0%.

При цьому суд зазначає, що вищезазначена довідка про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) підписана відповідачем, що свідчить про те, що відповідач ознайомлена з такими умовами та погоджується з ними, окрім того остання не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що ці Умови та Правила не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до статей 527 та 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а стаття 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

З виписки по кредитному рахунку відповідача ОСОБА_1 убачається, що за кредитними картками, які надавалися відповідачу за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 ОСОБА_1 з лютого 2008 року по січень 2022 року користувалася кредитними коштами шляхом зняття готівки, переказів з карти, оплати карткою першого платежу за покупку, переказу коштів, а також відбувалась сплата щомісячних платежів, за результатами чого на картковому рахунку у січні 2022 року залишок після проведення всіх операцій склав від`ємне значення, а саме: (мінус) 19222,06 грн.

Як убачається з розрахунку суми боргу, відповідач взятих на себе зобов`язань перед позивачем належним чином не виконує, відсотки за користуванням кредиту не сплачує. В зв`язку із чим станом на 14.06.2022 утворилась заборгованість за договором, яка складає 19222,06 грн., з яких 15272,69 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3949,37 грн. заборгованість за простроченимим відсотками.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов кредитного договору, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, знаходить його підставним.

Враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 15272,69 грн. та 3949,37 грн. заборгованість за простроченимим відсотками, підлягає стягненню з відповідача у повному об`ємі.

З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову АТ КБ «ПриватБанк» сплачено 2481,00 грн. судового збору.

Беручи до уваги, що позов задоволено, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2481 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265,274-279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК заборгованість за договором про надання банківських послуг №б/н від 29.12.2007 у розмірі 19222 /дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять дві/ гривень 06 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційного банку „ПРИВАТБАНК 2481 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_7 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1