Справа № 177/559/22
Провадження № 2/177/485/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2022 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом 13.06.2022 та змінюючи розмір позовних вимог, востаннє 11.10.2022 (а.с.133), просив встановити факт належності за життя на праві спільної сумісної власності житлового будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рівних частках по Ѕ кожному з подружжя; встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23.01.1997; встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді Ѕ частки спірного житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 198,6 кв.м., житловою площею 89,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько - ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 15.06.1977 уклали шлюб, який 23.01.1997 розірвано.

Під час перебування в шлюбі, 09.03.1995 ОСОБА_4 отримав у власність житловий будинок АДРЕСА_2 , адресу якого нині змінено: АДРЕСА_1 .

При зверненні позивача до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2021.

Оскільки в позасудовому порядку вирішити спір неможливо, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з указаною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_2 правом на участь у судовому засіданні не скористалися, представник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував, наполягав на їх задоволенні.

Надавши пояснення в судовому засіданні 16.11.2022, позивач ОСОБА_4 зазначив, що батьки дійсно після розірвання шлюбу проживали спільно, як одна сім`я. За весь час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, спільний бюджет та витрати, брали участь у витратах на утримання спільного майна.Про те, що батьки розірвали шлюб, він дізнався лише після смерті матері. Оскільки, немає можливості оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті батька ОСОБА_4 , він звернулася до суду указаним позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області правом на участь у судовому засіданні не скористався, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та при вирішенні справи покладався на розсуд суду (а.с.155).

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не суперечить ст. 223 ЦПК України.

Через неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.06.1977 ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_6 , після чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с.10).

Від указаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народився син ОСОБА_8 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , - син ОСОБА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.84).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15 зворот, 76). Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 426/2011, з якої слідує, що 16.11.2010 з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_4 , як чоловік останньої, що прийняв спадщину за законом на підставі ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, а також, із заявами про відмову від спадщини 16.11.20210 та 24.11.2010, відповідно, звернулися її діти, сини ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та її мати, ОСОБА_9 (а.с.72-75).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.04.2007, яке набрало законної сили 06.05.2007, за ОСОБА_4 , як спадкоємцем першої черги за законом, після смерті дружини ОСОБА_3 , визнано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.78-79).

Окрім того, ОСОБА_4 . 16.11.2011 державним нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.88) та 19.03.2013 державним нотаріусом Криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , на грошові вклади (а.с.90).

Як встановлено судом, на момент смерті ОСОБА_3 , остання з ОСОБА_4 не перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.01.1997 серії НОМЕР_1 . Про вказані обставини на момент ухвалення рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.05.2007 та видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_4 , як спадкоємцю першої черги, повідомлено не було. Водночас, під час розгляду вказаної справи, суд не наділений повноваженнями на перегляд зазначених рішення суду, яке набрало законної сили, а також свідоцтв нотаріуса, які є чинними.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.20 зворот). Після смерті ОСОБА_4 заведено спадкову справу № 433/2020, з якої слідує, що останній на випадок своєї смерті письмового розпорядження не зробив. Із заявою про прийняття спадщини за законом 03.08.2020, тобто у визначений законом строк, до нотаріуса звернувся син померлого, ОСОБА_4 . Інших спадкоємців, передбачених законом немає. Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.21), ОСОБА_8 (син померлого ОСОБА_4 та брат позивача ОСОБА_4 ), помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадкоємці щодо майна померлого ОСОБА_8 відсутні.

З матеріалів справи також слідує, що за життя ОСОБА_4 , перебуваючи в шлюбі з ОСОБА_3 , набув у власність, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 09.03.1995, виданого на підставі рішення виконкому Лозуватської сільської ради народних депутатів від 18.03.1994 № 28, житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.11).

Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 18.11.2020 № 109, поштову адресу на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 , змінено на поштову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Той факт, що саме ОСОБА_4 був за життя титульним власником спірного житлового будинку підтверджено і довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» станом на 31.12.2012 (а.с.21 зворот).

Відповідно до технічного паспорта, будинок має загальну площу 198,6 кв.м, житлову площу 89,8 кв.м і складається з житлового будинку А-2 (коридор № 1 площею 9,3 кв.м, сход. клітки № 2 площею 15,7 кв.м, вбиральні № 3 площею 3,7 кв.м, ванни № 4 площею 5,5 кв.м, житлової № 5 площею 16,9 кв.м, кухні № 6 площею 7,9 кв.м, гаража № 7 площею 24,0 кв.м, майстерні № 8 площею 11,3 кв.м., коридору № 9 площею 3,2 кв.м., передпокою № 10 площею 28,2 кв.м, житлової № 11 площею 9,9 кв.м, житлової № 12 площею 16,6 кв.м, житлової № 13 площею 24,4 кв.м, житлової № 14 площею 22,0 кв.м) та паркану (а.с.13,14).

Вартість спірного житлового будинку станом на 02.07.2021 складає 101200,00 грн (а.с.25).

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб і сім`ю, який був чинним на час набуття права власності на вказаний житловий будинок, спільною сумісною власністю подружжя визнавалося все майно, нажите подружжям за час шлюбу, при цьому кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вище вказаний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, при цьому частка кожного з них була рівною і складала Ѕ.

За життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оформив своїх прав на Ѕ частку вказаного домоволодіння, що залишилися після смерті ОСОБА_3 . Окрім того, як встановлено судом, останній не міг її спадкувати як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 , шлюб між подружжям було розірвано.

Водночас, як пояснив у судовому засіданні позивач, його батьки, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство. Вказані обставини відповідачем не заперечувалися та підтверджуються матеріалами справи, зокрема, довідкою про склад сім`ї (а.с.77), рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.04.2007 (а.с.78-79), актом обстеження на факт проживання особи (а.с.135).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , фактично відразу після розірвання шлюбу, тобто з 23.01.1997 по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали б бути застосовані норми ЦК УРСР 1963 року.

Однак, як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3 спадкоємці за законом, а саме, її діти та матір, відмовилися від права на спадщину на користь ОСОБА_4 , який не є спадкоємцем першої черги. Отже, з урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що Ѕ частка житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті, її спадкоємцями не прийнята.

Водночас, відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, у судовому засіданні встановлено та доводиться належними та допустимими доказами, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, з ІНФОРМАЦІЯ_6 по ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , як спадкоємиць четвертої черги, з урахуванням відсутності інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 , прийняв спадщину у виді житлового будинку за адресою:АДРЕСА_1 та прийнявши яку, набув право на вище вказане домоволодіння, яке ввійшло до складу спадщини, що відкрилася вже після його смерті.

Відповідно до ст. 1216-1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Нормами ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При зверненні 22.01.2021 до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належний останньому за життя житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , позивач ОСОБА_4 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2021. Як зазначено в постанові, нотаріусом встановлено, що спадкове майно придбано померлим у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, а відтак, повинна бути виділена шлюбна доля за померлими для подальшого відокремлення обсягу спадкового майна, яке підлягає спадкуванню, яку в досудовому порядку згідно з чинним законодавством, виділити неможливо, спадкоємцем не надано доказів, що спадковий житловий будинок є особистою приватною власністю померлого та складає спадщину, а також доказів проживання батьків спадкоємця однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, у зв`язку з чим, рекомендовано ОСОБА_4 , як спадкоємцю, звернутися до суду (а.с.100).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних справ, свобод чи законних інтересів.

Позасудовий порядок захисту прав позивача вичерпано.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред`явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки судом встановлено, що подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належав спірний житловий будинок, по Ѕ частці кожному, ОСОБА_4 пережив дружину, при цьому проживав з нею однією сім`єю з 23.01.1997 по 19.12.2002, а отже спадщину прийняв, інші спадкоємці за законом відсутні, заповіт ОСОБА_4 не складався, при цьому позивач позбавлений можливості отримати спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 198,6 кв.м, житловою площею 89,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,6 кв.м, житловою площею 89,8 кв.м, який складається з: житлового будинку А-2 (коридору № 1 площею 9,3 кв.м, сход. клітки № 2 площею 15,7 кв.м, вбиральні № 3 площею 3,7 кв.м, ванни № 4 площею 5,5 кв.м, житлової № 5 площею 16,9 кв.м, кухні № 6 площею 7,9 кв.м, гаража № 7 площею 24,0 кв.м, майстерні № 8 площею 11,3 кв.м, коридору № 9 площею 3,2 кв.м, передпокою № 10 площею 28,2 кв.м, житлової № 11 площею 9,9 кв.м, житлової № 12 площею 16,6 кв.м, житлової № 13 площею 24,4 кв.м, житлової № 14 площею 22,0 кв.м) та паркану, спільною сумісною власністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , частки яких у праві власності на будинок є рівними та складають Ѕ частину.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23.01.1997.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вигляді Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ) право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,6 кв.м, житловою площею 89,8 кв.м, який складається з: житлового будинку А-2 (коридору № 1 площею 9,3 кв.м, сход. клітки № 2 площею 15,7 кв.м, вбиральні № 3 площею 3,7 кв.м, ванни № 4 площею 5,5 кв.м, житлової № 5 площею 16,9 кв.м, кухні № 6 площею 7,9 кв.м, гаража № 7 площею 24,0 кв.м, майстерні № 8 площею 11,3 кв.м., коридору № 9 площею 3,2 кв.м., передпокою № 10 площею 28,2 кв.м, житлової № 11 площею 9,9 кв.м, житлової № 12 площею 16,6 кв.м, житлової № 13 площею 24,4 кв.м, житлової № 14 площею 22,0 кв.м) та паркану, у порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: