Справа №638/577/22
Провадження № 2/638/3263/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2022 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіра Д.М., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

25 серпня 2022 року від відповідача ОСОБА_1 на офіційну електронну пошту суду надійшла заява про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу без руху.

В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що позовна заява ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не відповідає вимогам ч. 4 ст.177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачем при зверненні до суду із заявою про розірвання шлюбу додано дублікат довідки про наявність в нього групи інвалідності. Однак, як вважає відповідач, довідка на яку посилається позивач, не є законною та є підробним документом. Вказане підтверджується листом від 21.09.2012 року з Пенсійного фонду України управління в Дзержинському районі м. Харкова та Архівною довідкою по архівним документам військової частини, копії яких нею додано до цієї заяви. Тобто, як вважає відповідач, відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України позовна заява має бути залишена судом без руху.

05 вересня 2022 року на офіційну електронну пошту суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бидюкова Дмитра Володимировича надійшла заява із запереченнями на заяву відповідача про залишення позовної заяви без руху.

В обгрунтування заперечень проти залишення позовної заяви без руху зазначено, що згідно вимог чинного законодавства України, рішення про надання статусу учасника інваліда війни 2 групи приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни. Позивачем подано посвідчення інваліда, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору. Відповідач вказує на якусь довідку та наголошує на її підробці, але ОСОБА_2 ніякої довідки суду не надавав. Щодо довідок, наданих відповідачем, то вони за своїм змістом не підтверджують фактичних обставин викладених у заяві і не підтверджують факт скасування статусу інваліда.

Суд, оглянувши матеріали справи, вивчивши заяву про залишення позовної заяви без руху, вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 4 статті 175 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина 1 статті 185 ЦПК України).

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). ( частина 2 статті 185 ЦПК України).

Відповідно до пункту 9) частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем надано копію дубліката посвідчення серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , виданого управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, дата видачі 15 листопада 2016 року.

В вищезазначеному посвідченні зазначено, що представник цього посвідчення є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с.10).

Таким чином, вищевказаний документ підтверджує встановлену позивачу другу групу інвалідності.

Залишення позовної заяви без руху можливо лише за наявності підстав чітко визначених законом.

Доказів того, що посвідчення серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , видане управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, дата видачі 15 листопада 2016 року про встановлення 2 групи інвалідності скасоване чи є недійсним, відповідачем суду не надано, довідки, надані відповідачем, не підтверджують факт скасування статусу інваліда у позивача.

Натомість, з матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 , відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується дублікатом посвідчення серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_2 , виданим управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, дата видачі 15 листопада 2016 року.

Відповідачем по вищезазначеній справі подано до суду заяву про те, щоб суд дану справу не розглядав за її відсутності, поряд з цим, неодноразово подавались заяви та клопотання про надання відповідачу часу для складання відзиву на позов, про надіслання позовної заяви з додатками за адресою її місця проживання, як внутрішньо переміщеної особи, про надання строку на примирення, про залишення позову без руху.

Суд звертає увагу на те, що відповідач всіляко намагається затягнути судовий процес по даній справі, порушуючи тим самим не тільки основоположні принципи цивільного судочинства, але і права та законні інтереси позивача.

В силу ст.ст. 1 та 10 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд керується при розгляді справи принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що «ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення ЄСПЛ у справі «Фрідлендер проти Франції» від 27 червня 2000 року).

За наведених вище обставин, суд не вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 251, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без руху по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М. Цвіра