Справа № 444/2630/22
Провадження № 2/444/921/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Проданова М.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Я. Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80316, ел. пошта: ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області (вул. Я. Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80316) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.01.1994 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свої позовні вимоги наступним. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 1. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на право на земельну частку (пай) згідно Сертифіката серія ЛВ № 082764. Довідка № 569 підтверджує, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_2 . З копії довідки № 522 вбачається, що заповіт від ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Липницькій сільській раді не посвідчувався. Позивач додатково повідомляє, що згідно інформаційної довідки № 69371936 зі Спадкового реєстру, відсутні відомості про посвідчення заповітів від імені ОСОБА_2 . Довідка № 671 підтверджує проживання позивача з ОСОБА_2 , однією сім`єю впродовж 5 років до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджують свідки. Впродовж останніх років життя спадкодавця позивач приймала участь в житті ОСОБА_2 , а саме допомагала їй матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, медикаменти. А після її смерті займалася її похованням. Вказує, що ОСОБА_2 була самотньою. Інших спадкоємців після її смерті немає. Позивач додатково повідомляє, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 69371934. На підставі вищевикладеного можна вважати, що позивач після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом вступу у володіння (управління) майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем спільно, вела з ним спільне господарство, у них був спільний бюджет. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. У зв`язку з чим, позивач звернулась до Рава-Руської державної нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини та щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . Але в одержанні такого свідоцтва позивачу було відмовлено та роз`яснено, що у зв`язку з непідтвердженням родинних відносин, необхідно звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач зазначає, що є спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_3 , а саме права на земельну частку (пай) на підставі Сертифіката серія ЛВ № 082764. За викладених вище обставин позивач змушена звернутися до суду задля встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім цього, зазначає, що вона додатково надає суду документи, які підтверджують, що ОСОБА_2 являється її тіткою. Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення до суду з цією позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача, Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, його представника, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд констатує, що встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право. Встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення такого факту необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту постійного проживання однією сім`єю необхідне позивачу для подальшого прийняття спадщини, спадкування майна.

Відповідно до вимог п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Таким чином, враховуючи обставини конкретної справи, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 23, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 08.07.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.01.1994р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ясиновський Р. Б.