Справа № 674/750/20
Провадження № 12/674/28/22
РІШЕННЯ

іменем України

10 листопада 2022 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Сосни О.М., з участю секретаря судового засідання Мудрицької Л.В., представника позивача адвоката Баженової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Студениця-1» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Студениця-1» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки, в обгрунтування якого зазначив, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 1,4909 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:004:0340, яка знаходиться на території Томашівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області. 15.04.2008 між ФГ «Студениця», правонаступником якого з 06.03.2009 являється позивач ТОВ «Студениця-1», та ОСОБА_2 укладено Договір оренди землі №292, а саме вказаної земельної ділянки. Згідно даного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Початок дії Договору відраховується з моменту державної реєстрації, тобто набрав чинності 18.12.2008; термін Договору становить 10 років - до 18.12.2018.

Однак у Договорі також передбачено, що після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. До листа-повідомлення орендар додає проект додаткової угоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до закінчення строку Договору, орендодавець ОСОБА_2 померла.

Водночас позивач 01.11.2018, тобто не менше, ніж за 30 днів до закінчення строку Договору, звернувся до сина померлої ОСОБА_1 з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, який було особисто вручено останньому 02.11.2018. Одночасно просив відповідача повідомити, хто є спадкоємцем на майно померлої, та надати підтверджуючі документи, проте жодної відповіді у місячний термін позивачу не надходило, в зв`язку з чим продовжив користуватись земельною ділянкою.

В подальшому 24.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про виплату орендної плати за 2019 рік за оренду успадкованої ним ділянки, до якої додав копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Цього ж дня орендну плату було виплачено. Вказані обставини свідчать про відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо продовження дії Договору та є по своїй суті мовчазною згодою.

13.01.2020, тобто після повідомлення відповідачем про його спадкові права на земельну ділянку, позивач звернувся до ОСОБА_1 з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки та додав відповідну додаткову угоду. Відповідач отримав листа 15.01.2020, однак направлену додаткову угоду не підписав та 27.01.2020 звернувся до ТОВ «Студениця-1» із письмовою заявою від 17.01.2020, у якій повідомив про бажання обробляти земельну ділянку самостійно.

13.02.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди земельної ділянки, в якому вказав на автоматичне поновлення договору, враховуючи те, що протягом одного місяця від дня, коли ОСОБА_3 став власником успадкованої земельної ділянки, зі сторони останнього не надходило жодних заперечень у поновленні договору оренди землі на новий строк. Враховуючи, що будь-якої відповіді від відповідача після отримання ним вказаного листа 14.02.2020 позивачу не надходило, звертається до суду та просить визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі № 292 від 15.04.2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Студениця-1», щодо земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0340, площею 1,4909 га, в редакції, викладеній у позовній заяві.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області (далі - суд) від 01.09.2020 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято до провадження зазначену справу в теперішньому складі суду, призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ «Студениця-1» адвокат Баженова А.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позові, просила задовольнити, вказавши, що позивач зі своєї сторони дотримався встановленого порядку укладення додаткової угоди для поновлення договору оренди.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Залуцький В.Н. у судове засідання не з`явились, відзиву на позов до суду не подали, однак адвокат надіслав пояснення по справі, у яких вказав, що позовна заява задоволенню не підлягає у зв`язку з безпідставністю позовних вимог, в обгрунтування чого зазначив, що Договір оренди землі №292 від 15.04.2008, укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Студениця», був зареєстрований у Дунасведькому районному віддділі ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.12.2008, коли Договір відповідно і набрав чинності. Враховуючи, шо Договір укладено на 10 років, термін його дії закінчувався 22.12.2018. Отже, на момент направлення ТОВ «Студениця-1» ОСОБА_1 листа-повідомлення від 11.01.2020 Договір втратив свою чинність у зв?язку із закінченням строку, на який його було укладено, що виключає продовження його дії шляхом поновлення. Крім того, ОСОБА_1 , отримавши лист-повідомлення подивача від 11.01.2020 про поновлення Договору оренди землі звернувся до останнього із письмовою заявою від 17.01.2020 про бажання обробляти земельну ділянку самостійно, що свідчить про його небажання продовжувати в подальшому орендні відносини з ТОВ «Студениця-1», а отже про його відмову від продовження будь-яких договорів. Більше того, позивач, звернувшись до відповідача із листом-повідомленням та надавши йому є проекту додаткової угоди лише 13.02.2020, пропустив встановлений термін для таких дій, що унеможливлює поновлення строку дії Договору, який, крім того, на момент надсилання даного листа вже припинив свої дію. Враховуючи викладене, вважає, що наявні усі підстави для відмови у позові. Судове засідання просить проводити без участі ОСОБА_1 та його представника.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у їх сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 1,4909 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:004:0340, яка знаходиться на території Томашівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

15.04.2008 між ФГ «Студениця» та ОСОБА_2 укладено Договір оренди землі №292 - вищевказаної земельної ділянки, який був зареєстрований у Дунаєвецькому районному віддділі ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №77 від 18.12.2008, коли Договір відповідно і набрав чинності відповідно до норм ст.18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на день підписання Договору). Строк дії Договору становить 10 років (пункт 7 Договору), тобто до 18.12.2018. Вказане підтверджується копіями цього Договору та акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 01.11.2008.

З 06.03.2009 Фермерське господарство «Студениця» є припиненим у зв?язку з реорганізацією шляхом приєднання за рішенням засновників. Правонаступником фермерського господарства являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Студениця-1», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 03.06.2020.

Згідно умов вищевказаного Договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору (пункт 36 Договору). Вказане також узгоджується з положеннями ч.1 ст.104 ЦК України.

Договором також передбачено, що після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. До листа-повідомлення орендар додає проект додаткової угоди.

У позові вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 орендодавець ОСОБА_2 померла.

Згідно матеріалів, долучених до позову, позивач 01.11.2018 звернувся до сина померлої - відповідача ОСОБА_1 з листом-повідомленням №67 про поновлення договору оренди земельної ділянки, який згідно позначки на листі було особисто вручено останньому 02.11.2018. Просив відповідача повідомити, хто є спадкоємцем на належну померлій земельну ділянку, яка перебувала в оренді, та надати відповідні підтверджуючі документи у випадку завершення процедури оформлення спадщини.

Також позивач вказує на те, що 24.12.2019 відповідач звернувся до нього із заявою про виплату орендної плати оренду у 2019 році успадкованої ним ділянки, до якої долучив копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Виплату було здійснено цього ж дня. На підтвердження позивачем додано копії відповідної заяви ОСОБА_1 та видаткового касового ордера від 24.12.2019.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.02.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А., зареєстрованого в реєстрі за №396, спадкоємцем земельної ділянки площею 1,4909 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:004:0340, що знаходиться на території Томашівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яка належала померлій ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1 .

Як стверджує позивач, 13.01.2020, тобто лише після повідомлення відповідачем про його спадкові права на земельну ділянку, ТОВ «Студениця-1» звернулося до ОСОБА_1 з листом-повідомленням №2 про поновлення договору оренди земельної ділянки, долучивши до нього проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки. Про результати розгляду листа просили повідомити ТОВ «Студениця-1» у визначені законодавством терміни. Листа було надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується накладною «Укрпошта» №993 від 14.01.2020.

Відповідач отримав вказаного листа 15.01.2020, на підтвердження чого до позову додано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_1 направлену додаткову угоду не підписав, однак звернувся до ТОВ «Студениця-1» із письмовою заявою від 17.01.2020, зареєстрованій позивачем за вхідним №7 від 27.01.2020, у якій повідомив про намір обробляти у 2020 році земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0340 самостійно (копія заяви наявна в матеріалах справи). Жодної відповіді на цю заяву відповідач не отримав.

13.02.2020 позивач повторно звернувся до відповідача з листом-повідомленням №8 про поновлення договору оренди земельної ділянки, в якому вказав на автоматичне поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, посилаючись при цьому на те, що протягом одного місяця від дня, коли ОСОБА_3 став власником земельної ділянки, з його сторони не надходило листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі на новий строк. У цьому листі позивач також наполягав на підписанні відповідачем двох долучених до листа екземплярів Додаткової угоди та подальшому наданні одного з них до ТОВ «Студениця-1». Однак жодної від ОСОБА_1 позивач не отримав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно приписів ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов?язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 4 ст.124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно з ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює орендні відносини щодо земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».

За приписами ст.1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями ч.1 ст.93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» регламентовано порядок поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 4 цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

У пункті «б» ч.1 ст.90 ЗК України закріплено право власника земельних ділянок самостійного господарювання на землі.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18 констатувала необхідність попереднього своєчасного звернення орендаря до орендодавця з листом-повідомленням про намір продовжити відносини оренди землі, до якого (листа-повідомлення) має додаватися проект додаткової угоди.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в п.35 постанови від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них.

Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням №2 та долучив до нього проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки лише 13.01.2020, що свідчить про пропуск позивачем встановленого терміну для звернення із листом-повідомленням та надання Відповідачу проекту додаткової угоди, що унеможливлює поновлення строку дії Договору, який, крім того, на момент надсилання даного листа вже припинив свої дію, що також виключає продовження його дії шляхом поновлення.

Також суд враховує посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 отримавши лист-повідомлення позивача від 11.01.2020 про поновлення Договору 27.01.2020 звернувся до ТОВ «Студениця-1» із письмовою заявою від 17.01.2020 про бажання обробляти земельну ділянку самостійно. Таким чином, орендодавець у письмовій формі виявив власну волю не продовжувати в подальшому орендні відносини з позивачем, а отже і його відмову у продовженні будь-яких договорів.

Тому суд не може взяти до уваги те, що Товариству не було відомо про наміри ОСОБА_1 не продовжувати з ним договір оренди земельної ділянки, оскільки таке твердження позивача спростовується примірником заяви з відміткою вхідного номеру на ній, зареєстрованої ТОВ «Студениця-1» від 27.01.2020 під вхідним №7.

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.01.2022 в справі №143/591/20: норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами. Якщо відсутня згода будь-якої сторони (в тому числі орендодавця) щодо орендної плати та інших істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (п.п. 8.25, 8.26 даної постанови).

Відповідач взагалі відмовився від укладення договору оренди землі, оскільки вказав, що буде самостійно обробляти належну йому земельну ділянку.

Зазначене відповідає основним засадам здійснення цивільних прав та виконання обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 14 ЦК України, відповідно до яких особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вже звертав увагу на те, що загальні засади (принципи) цивільного права є фундаментальними, й інші джерела правового регулювання, насамперед акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту цих засад (принципів). Останні мають пряму дію, а тому їх слід ураховувати, здійснюючи, зокрема, тлумачення приписів актів цивільного законодавства (див. постанову Верховного Суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц).

Враховуючи викладене та те, що матеріали справи не містять жодних доказів укладення ОСОБА_1 договорів оренди землі з ТОВ «Студениця-1» чи іншими особами, відповідач виявив бажання самостійно обробляти належну йому земельну ділянку, про що належним чином повідомляв позивача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки у задоволенні позову відмовлено, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Студениця-1» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Студениця-1», місцезнаходження: с.Томашівка вул.Центральна, 76 Новодунаєвецької селищної ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ;

відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 Новодунаєвецької селищної ТГ Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 17.11.2022.

Суддя О.М.Сосна