н/п 2/490/1248/2020 Справа № 490/7604/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі судового засідання Савенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2019 року ОСОБА_1 Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 Відповідач про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову Позивач зазначила, що 20.04.2007 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Шлюб між сторонами розірваний рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2018 року у цивільній справі № 487/5830/18. Рішення суду набрало законної сили. За період знаходження в шлюбі позивачем і відповідачем за спільні кошти в інтересах сім`ї було придбано нерухоме майно, а саме - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Спірна квартира була придбана у підприємства-забудовника. Підстава виникнення права власності на нерухоме майно - свідоцтво про право власності від 01.09.2009р., зареєстровано у КП ММБТІ 01.09.2009р., за реєстр. № 28163854 номер запису 22979 в книзі 144. Позивач просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

05.04.2021 року Позивач збільшила позовні вимоги, відповідно в яких вказала, що окрім квартири АДРЕСА_1 , також за період знаходження у шлюбі позивачем та відповідачем за спільні кошти було придбано рухоме майно, а саме - 31.03.2015 року подружжям придбаний транспортний засіб марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . В лютому 2021 року (після ознайомлення з матеріалами справи) позивач дізналася, що в січні 2016 року відповідачем без її згоди транспортний засіб марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 був знятий з реєстраційного обліку та проданий. Спірний транспортний засіб на теперішній час зареєстрований за ОСОБА_4 . Державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Зазначеними незаконними діями відповідач грубо порушив законне право власності позивача, а саме вимоги ст. 60, 68 СК України, ст. 369 ЦК України. Позивач згоди на відчуження майна не давала. Грошова сума, яка була отримана відповідачем від продажу спірного транспортного засобу невідома, але згідно аналогів продажу транспортних засобів средня ринкова вартість транспортних засобів марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013 є 739 030,00 грн. Також Позивач зазначає, що на ім`я відповідача 07.12.2017 року в АБ «Південний» був відкритий депозитний рахунок НОМЕР_5 . Відповідно до договору № 282944/2005 від 07.12.2017 року на вказаний депозитний рахунок були внесені кошти подружжя в розмірі 140 00,00 грн. 07.06.2018 року дія вказаного договору закінчилася та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 383094/2005 від 07.06.2018 року. На вказаний депозитний рахунок банком були перераховані кошти подружжя в розмірі 149 110,00 грн. 07.12.2018 року дія вказаного договору закінчилася. АБ «Південний» видав відповідачу готівку в розмірі 157 489,32 грн. Відповідач витратив вказані кошти подружжя в розмірі 157 489,32 грн. на особисті потреби. Відповідач добровільно поділити спірне майно, компенсувати позивачу вартість Ѕ частини транспортного засобу, проданого без згоди подружжя та компенсувати Ѕ частину коштів подружжя, які знаходилися на збереженні в АБ «Південний» не бажає. Судовим наказом виданим Заводським районним судом м. Миколаєва від 02.01.2019 року у справі № 487/8340/18 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження № 59108048. Станом на листопад 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки 88 589,00 грн. (докази додаємо). Неповнолітня дитина знаходиться на одноособовому утриманні Позивача, відповідач ухиляється від виконання обов`язків по утриманню своєї доньки. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року суду у цивільній справі № 490/3149/20 встановлено, що неповнолітня дитина мешкає з позивачкою в м. Одеса. Рішення суду набрало законної сили. Таким чином, Позивачка вважає, що наявні підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки позивача з метою якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітньої дитини. Позивачка своєю заявою про збільшення позовних вимог, просила постановити рішення суду, яким зробити поділ спільного майна подружжя, таким чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 грошову суму в розмірі 369 515,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації спільного грошового вкладу в розмірі 78 744,66 грн. та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі судові витрати.

18.11.2021 року ОСОБА_1 збільшила свої позовні вимоги, вказавши, що за період знаходження в шлюбі позивачем і відповідачем за спільні кошти в інтересах сім`ї було придбано нерухоме майно, а саме - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Спірна квартира була придбана у підприємства-забудовника. Підстава виникнення права власності на нерухоме майно - свідоцтво про право власності від 01.09.2009р., зареєстровано у КП ММБТІ 01.09.2009р., за реєстр. № 28163854 номер запису 22979 в книзі 144. Також за період знаходження у шлюбі позивачем та відповідачем за спільні кошти було придбано рухоме майно, а саме - 31.03.2015 року подружжям придбаний транспортний засіб марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . В лютому 2021 року (після ознайомлення з матеріалами справи) позивач дізналася, що в січні 2016 року відповідачем без її згоди транспортний засіб марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 був знятий з реєстраційного обліку та проданий. Спірний транспортний засіб на теперішній час зареєстрований за ОСОБА_4 . Державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Позивач такої згоди не давала. Грошова сума, яка була отримана відповідачем від продажу спірного транспортного засобу невідома, але згідно аналогів продажу транспортних засобів средня ринкова вартість транспортних засобів марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013 є 739 030,00 грн. Також, на ім`я відповідача 07.12.2017 року в АБ «Південний» був відкритий депозитний рахунок НОМЕР_5 . Відповідно до договору № 282944/2005 від 07.12.2017 року на вказаний депозитний рахунок були внесені кошти подружжя в розмірі 140 00,00 грн. 07.06.2018 року дія вказаного договору закінчилася та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 383094/2005 від 07.06.2018 року. На вказаний депозитний рахунок банком були перераховані кошти подружжя в розмірі 149 110,00 грн. 07.12.2018 року дія вказаного договору закінчилася. АБ «Південний» видав відповідачу готівку в розмірі 157 489,32 грн. Відповідач витратив вказані кошти подружжя в розмірі 157 489,32 грн. на особисті потреби. На теперішній час відповідач добровільно поділити спірне майно, компенсувати позивачу вартість Ѕ частини транспортного засобу, проданого без згоди подружжя та компенсувати Ѕ частину коштів подружжя, які знаходилися на збереженні в АБ «Південний» не бажає. Судовим наказом виданим Заводським районним судом м. Миколаєва від 02.01.2019 року у справі № 487/8340/18 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі однієї четверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Судовий наказ знаходиться на примусовому виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження № 59108048. Станом на листопад 2021 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки 88 589,00 грн. (докази додаємо). Неповнолітня дитина знаходиться на одноособовому утриманні позивача, відповідач ухиляється від виконання обов`язків по утриманню своєї доньки. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.12.2020 року суду у цивільній справі № 490/3149/20 встановлено, що неповнолітня дитина мешкає з позивачкою в м.Одеса. Рішення суду набрало законної сили.

Таким чином, наявні підстави для відступлення від засади рівності часток подружжя та збільшення частки позивача з метою якнайкращого забезпечення інтересів неповнолітньої дитини. ОСОБА_1 просить суд постановити рішення суду, яким зробити поділ спільного майна подружжя, таким чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 грошову суму в розмірі 369 515,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації спільного грошового вкладу в розмірі 78 744,66 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі судові витрати.

15.10.2019 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов, відповідно до якого вказав, що в період шлюбу між сторонами було придбано наступне майно: транспортний засіб марки BMW 520, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 , дата реєстрації 03.08.2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який за домовленістю зареєстрований на ОСОБА_1 . Ринкова вартість транспортного засобу станом на 15.03.2019 року складає 32500 доларів США/29509 євро/872300 грн.; квартира двокімнатна АДРЕСА_1 , загальною площею 71,9 кв.м., житлова площа 33,0 кв.м. . На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.09.2009 року, сеії НОМЕР_10 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.09.2009 року, власником квартири є ОСОБА_2 . Відповідно до висновку про вартість майна від 05.12.2018 року, вартість якої складає 815000 грн. Крім того, йому стало відомо, що на ім`я ОСОБА_1 в період шлюбу було зареєстровано транспортний засіб марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_11 , номер кузова НОМЕР_12 , рік випуску 2014, колір чорний на підставі довідки-рахунку серії НОМЕР_13 , виданої 01.07.2015 року ТОВ «Консалтингова компанія «АРКОН», який ОСОБА_1 приховала від нього. ОСОБА_2 вказує, що спільний бюджет сім`ї складався з частин, які вносились обома сторонами подружжя. Він за усної домовленості працював у сімейному бізнесі у сфері торгівлі, ОСОБА_1 працювала у банку. Крім того, його батьки та сестра допомагали їх сім`ї придбати квартиру та транспортний засіб BMW 520. ОСОБА_1 тривалий час не проживає у спірній квартирі, а підтриманням квартири в належному стані, витрати по сплаті комунальних платежів здійснюється виключно ним. ОСОБА_1 переїхала в інше місце проживання з використанням транспортного засобу BMW 520 р.№ НОМЕР_14 , адресу не повідомляє, на дзвінки не реагує. Отже, транспортним засобом BMW 520 користується ОСОБА_1 , а в нього доступу та можливості користуватись ним не має. Також, вказує, що домовленості щодо поряду поділу спільного майна подружжя між ними не має. Просить суд здійснити поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності наступним чином: виділити ОСОБА_2 у власність двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; виділити ОСОБА_1 у власність транспортний засіб BMW 520, реєстраційний номер НОМЕР_9 ; визнати за ОСОБА_2 право власності Ѕ частку транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_11 ; стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати в розмірі 15763 грн.

05.03.2020 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та зміним реєстраційний номер транспортного засобу Volkswagen Touareg, з реєстраційного номеру НОМЕР_11 на реєстраційний номер: НОМЕР_15 . В іншій частині зустрічні вимоги залишив незмінними.

22.05.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Т.В. подала відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_2 визнали частково, з урахуванням наступного: за період знаходження в шлюбі позивачем і відповідачем за спільні кошти в інтересах сім`ї було придбано нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Титульний власник відповідач. Спірна квартира була придбана у підприємства-забудовника. Підстава виникнення права власності на нерухоме майно - свідоцтво про право власності від 01.09.2009р., зареєстровано у КП ММБТІ 01.09.2009р., за реєстр. № 28163854, номер запису 22979 в книзі 144. Для придбання вищевказаної квартири 20.05.2009 року ОСОБА_1 була продана квартира АДРЕСА_2 , яка належала її на праві особистої власності. Таким чином, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя в частині визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 підлягають частковому задоволенню у відповідності до норм ч. 1 ст. 70 СК України та ч. 3 ст. 368 ЦК України. Що стосується транспортного засосу марки BMW 520, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , державний реєстраційний номер НОМЕР_9 був подружжям проданий в липні 2018 року ОСОБА_6 , продажем транспортного засобу займався відповідач. На теперішній час зазначений транспортний засіб належить іншій особі, тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку поділу майна подружжя на транспортний засіб марки BMW 520, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 не підлягають задоволенню. Стосовно транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12 , державний реєстраційний номер НОМЕР_16 ніколи не належав ОСОБА_1 а ні на праві власності, а ні на праві користування. Вказане встановлено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2020 року у справі № 640/13970/19. Рішення суду набрало законної сили. Зазначений транспортний засіб належав та належить ОСОБА_7 , тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ОСОБА_2 права власності у порядку поділу майна подружжя на Ѕ частину транспортного засобу марки Volkswagen Touareg, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12 , державний реєстраційний номер НОМЕР_16 не підлягають задоволенню. Просила суд позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково; визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки BMW 520, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , державний реєстраційний номер НОМЕР_9 та визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки Wolkswagen Touareg, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12 , державний реєстраційний номер НОМЕР_16 відмовити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2019 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Ухвалою судді від 02.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 05.12.2019 року було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою суду від 05.03.2020 року, клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_8 про витребування доказів задоволено; витребувано з Регіонального сервісного центру в Миколаївській області інформацію про всіх власників транспортного засобу марки : BMW 520, номер шасі (кузова, рами) : НОМЕР_8 , дата реєстрації 03.08.2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_9 ; витребувано з Регіонального сервісного центру в Миколаївській області інформацію про всіх власників транспортного засобу марки: "Volkswagen" моделі "Touareg" ( реєстраційний номер НОМЕР_16 , номер кузова НОМЕР_12 , рік випуску 2014, колір чорний).

Ухвалою суду ід 09.06.2020 року клопотання представників сторін про витребування доказів було задоволено; витребувано з Національного банку України інформацію про всі рахунки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ), які відкриті у період з 20.04.2007 року по 01.01.2019 року з зазначенням руху коштів на рахунках; витребувано з Регіонального сервісного центру в Миколаївській області інформацію про всі транспортні засоби, які були зареєстровані за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 ), у період з 20.04.2007 року по 01.01.2019 року; витребувано з Національного банку України інформацію про всі рахунки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ), які відкриті у період з 20.04.2007 року по 29.12.2018 року з зазначенням руху коштів на рахунках.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено; витребувано з Регіонального сервісного центру в Одеській області належним чином завірену копію договору про відчуження транспортного засобу марки :BMW 520I 1997, (2016), БІЛИЙ, № двиг. N20B20BA0521500? номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ; витребувано з ТОВ "Н АВТО" належним чином завірену копію Контракту № 16-43/2332 від 16 травня 2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Н АВТО"

Ухвалою суду від 14.12.2020 року клопотання представника позивача (за зустрічним позовом) про витребування доказів задоволено; витребувано з АТ "ПУМБ" інформацію про всі рахунки ОСОБА_1 , які були відкриті на її ім я у період з 20.04.2007 року по 29.12.2018 року з зазначенням руху коштів на рахунках; витребувано з АТ "ОТП Банк" інформацію про всі рахунки ОСОБА_1 , які були відкриті на її ім я у період з 20.04.2007 року по 29.12.2018 року з зазначенням руху коштів на рахунках; витребувано ПАТ АБ "Південний" інформацію про всі рахунки ОСОБА_1 , які були відкриті на її ім я у період з 20.04.2007 року по 29.12.2018 року з зазначенням руху коштів на рахунках.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено; витребувано з ПАТ "ПУМБ" інформацію про всі рахунки ОСОБА_2 , які були відкриті у період з 20.04.2007 року по 01.01.2019 року з зазначенням руху коштів на рахунках; витребувано з ПАТ АБ "Південний" інформацію про всі рахунки ОСОБА_2 , які були відкриті у період з 20.04.2007 року по 01.01.2019 року з зазначенням руху коштів на рахунках.

Ухвалою суду від 02.07.2021 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивача по первісному та відповідач по зустрічному позову - ОСОБА_1 та її представник не з`явились, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та постановити рішення суду, яким зробити поділ спільного майна подружжя, таким чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 грошову суму в розмірі 369 515,00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації спільного грошового вкладу в розмірі 78 744,66 грн., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 всі судові витрати; Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково; визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 ; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб марки BMW 520, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , державний реєстраційний номер НОМЕР_9 та визнання за ОСОБА_2 права власності на Ѕ частину транспортного засобу марки Wolkswagen Touareg, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12 , державний реєстраційний номер НОМЕР_16 відмовити; справу просили розглядати без їх участі.

Відповідач по первісному позову, позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явився, повідомлені належним чином, про причини не явки суду не повідомили.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Також, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставіст.60 СК України.

Судом встановлено, що сторони з 20.04.2007 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_17 , виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №136.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 28.11.2018 року, справа №487/5830/18 шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заводським районним судом м. Миколаєва від 02 січня 2019 року видано судовий наказ, згідно якого з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.12.2018 року і до досягнення повноліття дитиною.

Дитина проживає з матір`ю.

За період знаходження в шлюбі сторонами було придбано нерухоме майно, а саме - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 71,9 кв.м., житловою площею 33,0 кв.м. Підстава виникнення права власності на нерухоме майно - свідоцтво про право власності від 01.09.2009р., зареєстровано у КП ММБТІ 01.09.2009р., за реєстр. № 28163854 номер запису 22979 в книзі 144. Власник квартири- ОСОБА_2 .

У позовній заяві сторона позивача по первісному позову зазначає, що вважає за доцільне виділити їй 3/4 частини квартири, а 1/3 частину відповідачу.

Суд не знаходить підстав для відступу від засад рівності часток подружжя при поділі майна відповідно до частини третьої статті 70 СК України, оскільки сторона позивача не довела цих обставин, у порушення вимог ст.81 ч.1 ЦПК України. Суд критично ставиться до посилань на можливість відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна на існування заборгованості по аліментах, які стягувалися за рішенням суду з відповідача на користь позивача, і зазначає що сама по собі ця обставина не є підставою для цього.

У Постанові від 08.08.2022р. у справі №209/3085/20 (провадження №14-182цс2), Велика Палата Верховного Суду зауважила, що найбільш ефективне вирішення спору про поділ спільної сумісної власності подружжя досягається тоді, коли вимоги позивача охоплюють усе спільно набуте в шлюбі майно, зокрема й неподільне. Це відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту. За обставинами справи іншого майна, яке підлягало б поділу, сторони не мали.

Таким чином суд вважає, що дана квартира відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, суд вважає, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому розділяє спільну квартиру на дві рівні частини, визнавши за позивачем та відповідачем право приватної власності на нерухоме майно 1/2 частину квартири.

Окрім того, сторонами в період шлюбу придбано слідуючі транспортні засоби:

- транспортний засіб марки BMW 520i, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_8 , дата реєстрації 03.08.2016 року, реєстраційний номер НОМЕР_9 , який придбано на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нового транспортного засобу №16-43/2332 від 03.08.2016 року за ціною 812093,33 грн.; ПДВ склало: 162418,67 грн. Загальна вартість склала 974512 грн. Вказаний автомобіль було перереєстровано на ОСОБА_6 20.07.2018 року на підставі договору купівлі-продажу, ціна договору склала 28000 грн. Договір купівлі-продажу був укладений в період шлюбу 20.07.2018 року.

- транспортний засіб марки LexusRX 350 3456, рік випуску 2013, номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 придбаний 31.03.2015 року на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку. Вказаний автомобіль був перереєстрований на нового власника ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу 26.01.2016 року. Договір купівлі-продажу був укладений в період шлюбу 26.01.2016 року.

Так, згідно ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як закріплено в ч. 2 ст. 76 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України.

Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У відповідності до частини 3статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Частина 1статті 369 ЦК України визначає, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Таким чином, судом встановлено, що вказані транспортні засоби, хоча і були набуті в період шлюбу, проте і були продані сторонами в період перебування в шлюбі, належних доказів того, що виручені кошти від їх продажу були витрачені не в інтересах сім`ї, не надано, а отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Стосовно поділу транспортного засобу, марки Volkswagen Touareg, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_12 , державний реєстраційний номер НОМЕР_16 був зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку 02.07.2015 року, то суд вважає, що вказаний транспортний засіб не відноситься до складу спільного майна подружжя.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.01.2020 року у справі № 640/13970/19 було встановлено, що ОСОБА_1 не оформлювала довідки-рахунку від 01.07.2015 року та переоформленням автомобіля ОСОБА_7 не займалась, повноважень на здійснення таких операцій іншим особам не давала. Після того, як дізналась про вказані обставини, вона звернулась до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (ТСЦ 5141 РСЦ МВС в Одеській області за місцем свого проживання) про надання інформації. Отримавши підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_1 звернулась із заявою доМалиновськогорайвідділуполіції вОдеськійобласті, зпроханнямперевіритивказаніобставиниперереєстрації транспортногозасобунаїїім`я. Копіязазначеноїзаявидолученадоматеріалівсправи тадослідженасудомпідчас винесеннярішенняпосуті. Отже, зазначений транспортний засіб належав та належить ОСОБА_7 , тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя.

На ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в АБ «Південний» був відкритий депозитний рахунок НОМЕР_5 . Відповідно до договору № 282944/2005 від 07.12.2017 року на вказаний депозитний рахунок були внесені кошти подружжя в розмірі 140 00,00 грн.07.06.2018 року дія вказаного договору закінчилася та відповідачем був укладений договір банківського вкладу № 383094/2005 від 07.06.2018 року. На вказаний депозитний рахунок банком були перераховані кошти подружжя в розмірі 149 110,00 грн. 07.12.2018 року дія вказаного договору закінчилася. АБ «Південний» видав відповідачу готівку в розмірі 157 489,32 грн. Грошові кошти були зняті 07.12.2018 року тобто вже після розірвання шлюбу між сторонами рішенням суду від 28.11.2018 року.

Таким чином, суд вважає, що дані грошові кошти відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягають поділу, а тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню в якості компенсації спільного грошового вкладу в розмірі 78 744,66 грн. на користь ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не надано доказів, що вказані кошти були ним використані на потреби та в інтересах сім`ї вже після розірвання шлюбу.

За такого, суд приходить до висновку про часткове задволення вимог первісного позову та про відмову у задоволенні вимог зустрісного позову- за недоведеністю та необгрунтованістю позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст. ст.258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 60, 69-71 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Провести поділ спідльного сумісного майна подружжя, залишивши у власності ОСОБА_2 право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації спільного грошового вкладу в розмірі 78 744,66 грн.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 5773,77 грн.

В задоволенні зустрічногопозову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційному суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2022 року.

Суддя Гуденко О.А.