КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальчук Анни Сергіївни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка», на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувсь в суд з позовом ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка» про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позову вказував, що у період з 01.10.2018 р. по 19.07.2021 р. він перебував у трудових відносинах з ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ "ДЖОНІКА".У день звільнення з ним не було проведено розрахунку.

Сума заборгованості по заробітній платі, яка виникла через несплату за період з лютого 2021 року по день звільнення складає 193 638, 40 грн. Відповідач ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ "ДЖОНІКА" дій по погашенню заборгованості із заробітної плати не вчиняє.

Посилаючись на викладене, просив задовольнити позов.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ "ДЖОНІКА" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 193 638, 40 грн.

Стягнуто з ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ "ДЖОНІКА" 1936,38 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі адвокат Ковальчук А.С., діюча в інтересах ТОВ «Авіакомпанія «Джоніка», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2022 року дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата працівникам виплачується у строки, передбачені колективним договором,але не рідше двох разів на місяць.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, слід зробити висновок про те, що законодавство України прямо покладає на власника обов`язок повного розрахунку з працівником з виплатою йому всіх сум, що йому належать, в день звільнення.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що позивач ОСОБА_1 з 01.10.2018 року працював у ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ "ДЖОНІКА" на посаді головного бухгалттера, що підтверджується копією його трудової книжки та Наказу №16-к про прийняття на роботу.

Наказом № 40-к про припинення трудового договору (контракту) від 19.07.2021 р. позивача було звільнено з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Судом встановлено, що в день звільнення, в порушення вимог ст.116 КЗпП України, розрахунок з позивачем проведений не був, нараховані та заборговані кошти по заробітній платі виплачені не були.

Дана обставина підтверджується довідкою № 1/190721 від 19.07.2021 р. щодо заборгованості із заробітної плати перед ОСОБА_1 , виданою відповідачем, з якої слідує, що заборгованість Товариства по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі станом на 19 липня 2021 року складає 193 638, 40 грн. з урахуванням утриманих податків.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам надав належну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що після звільнення позивача, останній не звертався до Товариства із вимогою про розрахунок, а тому правових підстав для сплати заробітної плати у роботодавця не було, не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам ст. 116 КЗпП України, за якою саме на роботодавця покладений обов`язок в день звільнення здійснити виплати всіх сум, що належать працівникові від підприємства, установи, організації.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач в день звільнення не працював.

Також не можуть підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення посилання в апеляційній скарзі на те, що факт звільнення позивача з Товариства не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки ч.1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівнику за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах, так як спростовуються довідкою № 1/190721 від 19.07.2021 р., виданою відповідачем, щодо наявної заборгованості із заробітної плати, з якої слідує, що заборгованість по заробітній платі виникла у період з лютого 2021 року по 19 липня 2021 року, тобто за період коли позивач перебував у трудових відносинах на посаді головного бухгалтера Товариства та виконував свою роботу згідно покладених на нього обов`язків. Доказів про те, що позивач не працював у зазначений період, матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Ковальчук Анни Сергіївни, діючої в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Джоніка», - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: