КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6323/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування,

за апеляційною скаргою представника Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Заставенко М.О.,-

встановив:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з Держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на його користь 95 599 грн 00 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн 00 коп. судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по кримінальній справі № 05-9352, за місцем постійного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого вилучено особисті грошові кошти у сумі 3 000,00 дол. США номіналом по 100 доларів, 70 Євро номіналом 50 та 20 Євро, 4 600 грн номіналом по 200 грн, 7 060 грн, які належать на праві власності ОСОБА_1

17 грудня 2013 слідчим Ананьєвим А.В., у порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 248 КПК України, внаслідок встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Проте, вилучені під час обшуку грошові кошти ОСОБА_1 не повернуто.

Позивач вказує, що розмір спричиненої шкоди становить 3 000,00 дол. США, що згідно із курсом НБУ станом на 19 липня 2021 року становить 81 690,30 грн, 70 Євро, що згідно із курсом НБУ станом на 19 липня 2021 року становить 2 249,87 грн, 4 600 грн та 7 060 грн, а всього 95 599,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 95 599,00 грн.

В апеляційній скарзі представник Головного управління Національної поліції в Київській області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що службовими особами слідчого відділу Бориспільського відділу поліції, який є територіальним підрозділом ГУ НП у Київській області, порушено порядок зберігання вилучених під час обшуку речових доказів, що призвело до втрати грошових коштів та валютних цінностей та неможливості їх повернення ОСОБА_1 .

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що у провадженні СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області перебувала кримінальна справа № 05-9352, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, яку в подальшому було внесено до ЄРДР та присвоєно № 0001422.

09 червня 2012 року слідчим СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області Ананьєвим А.В. на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2012 року за місцем постійного проживання ОСОБА_1 було проведено обшук, під час якого вилучено особисті грошові кошти у сумі 3 000,00 дол. США номіналом по 100 доларів, 70 Євро номіналом 50 та 20 Євро, 4 600 грн номіналом по 200 грн, 7 060 грн.

17 грудня 2013 року слідчим, у порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 248 КПК України, внаслідок встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення було прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

Згідно висновку службового розслідування від 15 серпня 2018 року, місцезнаходження кримінального провадження № 0001422 не встановлено, однак вживаються заходи щодо встановлення його місця знаходження.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що вилучені під час обшуку грошові кошти йому не повернуто. Позивач зазначає, що відповідачем було порушено вимоги щодо зберігання речових доказів та вимоги Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів. Втрата матеріалів кримінального провадження та неспроможність відновити втрачені матеріали та встановити місце перебування коштів призвело до неможливості повернути ОСОБА_1 вилучене під час обшуку майно.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Згідно ч. 2, ч. 4 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката.

Відповідно до положень пунктів 7, 8, 21 Порядку № 1104 вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Відповідальним за зберігання речових доказів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, є слідчий, дізнавач, який здійснює таке провадження.

Речові докази у вигляді грошей (у готівковій формі) у національній валюті України або іноземній валюті передаються для зберігання, крім зберігання в індивідуальних сейфах, уповноваженому банку, що обслуговує орган, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання (далі - уповноважений банк), з їх описом із зазначенням найменування та номіналу, номерів банкнот, який додається до супровідного листа.

У разі коли гроші (у готівковій формі) у національній валюті України чи іноземній валюті не містять слідів кримінального правопорушення, вони можуть передаватись уповноваженому банку без зазначення їх номіналу та номерів банкнот та зараховуватися на спеціально визначені для цієї мети депозитні рахунки (далі - депозитний рахунок) або у разі письмової відмови банку передаватися для зберігання в індивідуальних сейфах уповноваженого банку.

У пункті 27 Порядку № 1104 передбачено, що схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2020 року зобов`язано відповідну уповноважену особу органу досудового розслідування Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області, зокрема начальника слідчого відділу Бориспільського ВП або іншу посадову особу, у розпорядженні якої знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001422 та вилучені під час його розслідування у ОСОБА_1 під час обшуку від 09 червня 2012 року грошові кошти у сумі: 3000 доларів США номіналом по 100 доларів; 70 євро номіналом 50 та 20 євро; 4600 гривень номіналом по 200 грн.; 7060 гривень, повернути ОСОБА_1 .

У разі неможливості повернення вищевказаного майна в стані, в якому воно перебувало на момент здійснення обшуку, повернути ОСОБА_1 таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Тобто існує судове рішення, яке має бути виконане у встановленому законом порядку.

Матеріали справи не містять доказів, а позивач не вказує, що вилучені під час обшуку кошти втрачені або не можуть бути повернуті.

Відомості про факт встановлення службової недбалості посадових осіб в частині втрати вилучених під час обшуку речей відсутні.

Будь-яких рішень щодо притягнення до відповідальності осіб з вини яких, вилучені під час обшуку кошти втрачені або не можуть бути повернуті, матеріали справи не місять.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про доведеність порушення посадовими особами Національної поліції України порядку зберігання вилучених під час обшуку речових доказів, що призвело до втрати грошових коштів та валютних цінностей і неможливості виконання ухвали слідчого судді про їх повернення є помилковим та необґрунтованим.

Отже, підстави для відшкодування шкоди з Держави в особі Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відсутні.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Додані до позовної заяви листи слідчого Бориспільського відділу поліції від 13 листопада 2020 року, не підтверджують факт втрати грошових коштів та неможливості виконання ухвали суду про їх повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 16 грудня 2021 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, скаржнику слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 грн 50 коп.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 376, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Головного управління Національної поліції в Київській області задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 рокускасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідуваннявідмовити.

Компенсувати Головному управлінню Національної поліції в Київській області судовий збір у розмірі 3 721 грн 50 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко