КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Потабенко Л.В.
Єдиний унікальний номер справи № 2-1390/11
Апеляційне провадження № 22- ц/824/4959/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В. , Савченка С.І.

секретар -Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича на ухвалу судді Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», боржник ОСОБА_1 .

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, суд, -

В с т а н о в и в :

У січні 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Свої вимоги приватний виконавець мотивує тим, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 62702956, яке відкрите 31 липня 2021 року на підставі виконавчого листа № 2-1390/11 виданого 24 жовтня 2012 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 441969,33 доларів США, що еквівалентно 3522495,56 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4429,40 грн та судові витрати в сумі 1820,00 грн, а всього 3528744, 96 грн. Станом на 17 грудня 2021 року судове рішення боржником не виконано.

Як зазначає виконавець , в ході примусового виконання рішення було встановлено відсутність у боржника майна та коштів, на які першочергово необхідно звернути стягнення, окрім будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки від 31 липня 2020 року № 218660762 вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження № 5791958 та № 5792006, як «заборона на нерухоме майно» на підставі договору іпотеки від 05 жовтня 2007 року посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Мироник О.В. за № 5688. Об`єктом заборони є будинок та земельна ділянка площею 0.192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Земельна ділянка площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не має власного кадастрового номеру та не зареєстрована за боржником в установленому законом порядку.

З метою повного та належного виконання рішення Обухівського районного суду Київської області по справі № 2-1390/11 за виконавчим листом виданим 24 жовтня 2012 року та для задоволення законних вимог стягувача вбачається необхідність звернути стягнення на незареєстроване майно боржника, а саме земельної ділянки площею 0,192 га. з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

У прохальній частині подання приватний виконавець просив-

Надати дозвіл на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 ,яке не зареєстровано в установленому законом порядку , а саме земельну ділянку площею 0,192 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року у відкритті провадження у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовлено. (п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України наявне рішення ,що набрало законної сили у справі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав )

Не погоджуючись з ухвалою суду, приватний виконавець Голяченко І.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції . У скарзі посилається на те , що судом не враховано ,що вказаною нормою не передбачено такої підстави для відмови у відкритті провадження за поданням приватного виконавця, як наявність ухвали суду, яка набрала законної сили, та якою вирішено питання у спорі між тими ж особами і з тих самих підстав, оскільки тотожність спору передбачена лише для позовного провадження.

мирова угода між сторонами так і не затверджена, суд не врахував ,що виконати рішення неможливо через дії боржника.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи17 листопада 2022 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило . Від осіб , які приймають участь у справі заяв і клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини неявки стягувача та приватного виконавця до суду поважними, відсутні. Представник ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою суду від 22 грудня 2021 року приватному виконавцю відмовлено у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку (справа № 2-1390/11) і вказана ухвала набрала законної сили.

З такими висновками апеляційний суд не погоджується з таких підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».)

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Порядок вирішення процесуальних питань пов`язаних з виконанням рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) , визначений у розділі У1 ЦПК України.

За правилами ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.446 ЦПК України ,процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах , вирішується судом ,який розглядав справу як суд першої інстанції ,якщо інше не визначено цим розділом.

З огляду на вказане , нове провадження за заявою, поданням щодо виконання рішення не відкривається .

Системний аналіз норм ЦПК України свідчить про те ,що при надходженні заяв, подань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах суд має постановити ухвалу про прийняття заяви ,подання до свого провадження та призначення судового засідання.

З урахуванням положень ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного/приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного/приватного виконавця.

Тлумачення норм ЦПК, які регулюють питання відкриття/відмови у відкритті провадження у справі, у таких справах не застосовуються, так як подання державного чи приватного виконавця негайно призначається до розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладно у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року (справа № 488/3753/17-ц).

Так у постанові зазначено, що правовідносини з виконання судового рішення є триваючими до тих пір,поки судове рішення не буде виконане в порядку передбаченому законом. Приватний виконавець має право звертатися до суду з відповідними поданнями стільки раз, скільки для цього необхідно, аби виконати рішення. Подання виконавця підлягає негайному розгляду без відкриття провадження у справі.

Таким чином, положення п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України в даному випадку не є підставою для відмови у відкритті провадження.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 371, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича задовольнити.

Ухвалу судді Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: