Справа № 206/1728/22
Провадження № 2/206/719/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Дерця В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2022 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 23.06.2022 позовна заява залишена без руху, позивачеві надано строк для усунення недоліків. Позивачем вказані недоліки в ухвалі суду усунені в строк (а.с.7).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2022 відкрито провадження у вказаній справі, призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 21.11.2022 (а.с.17).

В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.01.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 06. Від спільного життя мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. На її утримання відповідач надає матеріальну допомогу. Спільне життя з відповідачем не склалося через деякий час після початку спільного проживання з відповідачем з`ясувалося, що вони з ним зовсім різні люди. Мають різні погляди на життя, а також на ведення спільного господарства та не мають спільних інтересів. Відповідач практично не приймав участі у вихованні дитини. Між ними часто виникали сварки без будь-яких серйозних на те підстав. Такі взаємовідносини привели до того, що спільне проживання стало неможливим і влітку 2016 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. На цей час вона прийшла до остаточного висновку про те, що їх сім`я розпалася остаточно і збереження її бути не може. З урахуванням викладеного, просила шлюб розірвати.

Справу розглянуто згідно ч. 3 ст.211 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Позивач ОСОБА_2 канцелярією суду 21.11.2022 надала письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_2 канцелярією суду 21.11.2022 надала до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.20).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого 10 квітня 2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 18.01.2014, шлюб зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №06. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 своє дошлюбне прізвище змінила на « ОСОБА_5 » (а.п.2).

Від шлюбу мають спільну малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 від 16.05.2014, актовий запис № 270 (а.с.3).

Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені, ст.ст.24,56 СК України щодо добровільності шлюбу та права кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст. ст.110,112 СК України та керуючись ст. ст.211,265-269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований 18.01.2014 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №06 - розірвати.

Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поштаренко