Справа № 216/5594/21
Провадження № 2/216/1102/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю: секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання незаконною відмову у взятті на облік як громадянина, який потребує поліпшення житлових умов та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа про визнання незаконною відмову у взятті на облік як громадянина, який потребує поліпшення житлових умов та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що з 30.11.2002 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , та мають трьох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до рішення виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 21.12.2011 № 535, позивач, як співробітник Служби безпеки України отримав, та вселився разом із сім`єю у службове приміщення, а саме: чотирьох кімнатну квартиру загальною площею 89,6 кв.м, жилою площею 53,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

02 квітня 2021 року позивач звернувся до голови Центрально-Міської районної у місті ради Мурашової К.О., з заявою про взяття його на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки з моменту вселення в квартиру, в його сім`ї народилася третя особа, і жилої площі стало замало для п`ятьох членів сім`ї.

21 квітня 2021 року позивач отримав витяг з рішення № 164 виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про відмову взяття його на квартирний облік для поліпшення житлових умов, оскільки за висновкам виконкому, позивач разом з сім`єю забезпечені достатнім рівнем жилої площі для проживання, незважаючи на проживання у службовому приміщенні. При цьому, відповідачем не було проведено обстеження жилої площі для проживання, та не складено акт обстеження матеріально-побутових умов житлового приміщення.

Виходячи з вимог ст. 47 ЖК України, розмір жилої площі позивача з сім`єю повинен складати 68,5 кв.м, в той час, коли вони проживають у житловому приміщенні жилою площею 53,3 кв.м.

22 листопада 2021 року представник відповідача Ослюк В. звернувся до суду з відзивом на позов, вважає позов позивача безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.

Заява позивача від 02.04.2021 щодо взяття його на квартирний облік для поліпшення житлових умов проживання була розглянута 06.04.2021 за участю громадської комісії з житлових питань при виконкомі районної у місті ради, та була внесена пропозиція виконкому районної у місті ради про відмову у взятті на квартирний облік, оскільки сім`я забезпечена достатнім рівнем жилої площі для проживання, незважаючи на проживання в службовому приміщенні, яке відповідає санітарним та технічним вимогам. Членами комісії було рекомендовано секретарю комісії, з питань відмови у взятті на квартирний облік громадян, підготувати проект рішення виконкому районної у місті ради на засідання, яке відбудеться 21.04.2021.

Члени громадської комісії з житлових питань виконкому районної у місті ради при розгляді заяви та документів позивача керувалися нормами житлового законодавства України, що були застосовані при прийнятті рішення від 21.04.2021 № 164 «Про відмову громадянам у взятті на квартирний облік для поліпшення житлових умов», а саме: ст. 34 ЖК України, п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української РСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470, зі змінами, де визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається порядку, встановленому Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок (забезпеченні жилою площею нижче за рівець, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольських міських рад народних депутатів разом з радами профспілок). Крім того, члени комісії, при наданні своїх пропозицій для прийняття відповідного рішення, керувалися діючим рішенням виконкому Криворізької міської ради народних депутатів від 24.12.1990 № 307 «Про затвердження рівня забезпеченості громадян жилою площею для визнання їх такими, що потребують поліпшення житлових умов».

Сім`я позивача складається з п`яти чоловік, тому було встановлено, що приймати рішення про взяття на квартирний облік немає законних підстав, оскільки розмір 13,65 кв.м це норма жилої площі, яка надається на одну особу під час розгляду питання щодо поліпшення житлових умов, але не менше розміру середньої забезпеченості громадян в даному населеному пункті (в м. Кривому Розі це 9 кв.м), а не нормою на одну особу при взятті на квартирний облік для поліпшення житлових умов.

Позивач у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що з 30 листопада 2002 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , мають трьох дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, паспортами, та свідоцтвом про народження (а.с.17-20, 22).

На підставі ордера на житлове приміщення від 26.12.2011 № 1262 серії С, сімя ОСОБА_1 яка складається з 4 осіб, отримала право зайняття жилого приміщення жилою площею 533 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

02 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови Центрально-Міської районної у місті ради з заявою про взяття його на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на підставі пункту 14 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Республіканської Ради Профспілок від 11.12.1984 № 470, а саме: як учасника бойових дій військовослужбовця Служби безпеки України (а.с.24-25).

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України.

Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Нормою статті 34 ЖК України визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду та вносяться до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, порядок ведення якого визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пунктів 13, 14 розділі ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській СРС, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 № 470, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати); 8) внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 та осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 10-14 частини другої статті 7, та членів їх сімей, а також членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, визначених абзацами першим та четвертим пункту 1 статті 10, членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, визначених у статті 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Тими, що потребують поліпшення житлових умов, визнаються також громадяни, які проживають у комунальних чи невпорядкованих стосовно умов даного населеного пункту квартирах: особи, які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни; члени сімей загиблих (померлих) ветеранів війни та члени сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України; Герої Радянського Союзу, Герої Соціалістичної Праці, особи, нагороджені орденами Слави, Трудової Слави, «За службу Батьківщині у Збройних Силах СРСР» усіх трьох ступенів; учасники бойових дій та учасники війни; працівники, які тривалий час сумлінно пропрацювали на одному підприємстві, в установі, організації.

Рішенням Центрально-Міської районної у місті ради виконавчого комітету від 21 квітня 2021 року № 164, відмовлено ОСОБА_1 у взятті на квартирний облік для поліпшення житлових умов, у зв`язку з тим, що він і його сім`я забезпечені достатнім рівнем жилої площі для проживання, незважаючи на проживання в службовому жилому приміщенні (а.с.27).

Згідно статті 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.12.1990 № 307, визначено, що потребуючими покращення житлових умов визнаються громадяни: а) вразі постійного проживання в місті більше одного року: забезпечені житлом жилою площею на одного члена сімї менше 6,7 кв.м; проживають та зареєстровані в будинках готельного типу, незалежно від займаної жилої площі; б) вразі постійного проживання в місті 5 і більше років: забезпечені жилою площею на одного члена сімї не менше 8,4 кв.м; проживають в комунальних квартирах, незалежно від займаної площі. Рівень середнього забезпечення житловою площею складає 9 кв.м.

Відповідно до пункту 3 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009, зазначено, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу зазначених конституційних положень ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, якою встановлено, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем при прийнятті рішення від 21.04.2021 № 164 про відмову позивачу у взятті на квартирний облік для поліпшення житлових умов не було порушено вимог чинного житлового законодавства. Житлове приміщення в якому проживає позивач разом з сім`єю не потребує поліпшення житлових умов у частині збільшення житлової площі відповідно до вимог статті 47 ЖК України, та діючого на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 24.12.1990 № 307 «Про затвердження рівня забезпечення громадян жилою площею для визнання їх такими, що потребують покращення житлових умов».

Вимоги позивача не знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 77, 81, 264-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про визнання незаконною відмову у взятті на облік як громадянина, який потребує поліпшення житлових умов та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасникам справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, , місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.В.Онопченко