КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №644/1220/22
Провадження № 6/552/66/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Сороці Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві подання Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про звернення стягнення на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

15.02.2022 року Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) звернувся до Ордженікідзевського районного суду м.Харкова з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно. В поданні вказували на те, що на виконані Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №11417162 з примусового виконання виконавчого листа №2-6339/05 від 10.08.2005 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 02.06.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №11417162 від 02.12.2015 року було накладено арешт на все майно боржника. 19.03.2018 року відповідними постановами державного виконавця по відношенню до ОСОБА_1 було встановлено тимчасові обмеження. Боржник аліменти не сплачує, в зв`язку з чим утворилася заборгованість, що складається станом на 14.11.2020 року в розмірі 174 341,43 грн. Боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира на праві приватної власності зареєстрована за його батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідно до інформації 4 Харківської міської державної нотаріальної контори від 15.06.2020 року та 02.08.2021 року, після смерті ОСОБА_4 в нотаріальній конторі заведена спадкова справа №1146/2015. Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися діти спадкодавця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, встановлено, що з заявою про видачу свідоцтва про спадщину ніхто не звертався, свідоцтво на спадщину нікому не видавалося. В зв`язку з чим просили суд вирішити питання про звернення стягнення на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , яка незареєстрована в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рахунок виконання зобов`язань за виконавчим листом №2-6339/05 від 10.08.2005 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника щомісяця, починаючи з 02.06.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд подання просили проводити за відсутності представника Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Згідно розпорядження Верховного Суду України від 14.03.2022 року №7/0/9-22, територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м.Харкова було змінено на Київський районний суд м.Полтави.

26.09.2022 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави подання Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно прийнято до провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомила.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності учасників процесу, що не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна; при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно дост. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як убачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 440 ЦПК України, умовами звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

У відповідності до ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах подання відсутні будь-які докази на підтвердження наявності або відсутності у боржника рухомого майна, коштів та цінностей, на які можливо звернути стягнення.

За вказаних обставин, виходячи з обсягу долучених до подання доказів, суд не дійшов висновку про неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, а отже звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника є передчасним заходом.

Крім того, державний виконавець просить звернути стягнення на нерухоме майно а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , яка незареєстрована в установленому законом порядку за боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, що не зареєстровано у встановленому законом порядку, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.1, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 354, 440 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання подання Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про звернення стягнення на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Т.В.Турченко