ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10135/22

Провадження № 22-ц/4820/1764/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Цугель А. О.,

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2022 року (суддя Чевилюк З. А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У травні 2022 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з 07 серпня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя не склалося. Подружні відносини припинили у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного, постійними сварками. Мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. ОСОБА_1 не прагне підвищити рівень матеріально-побутового забезпечення сім`ї. Після розлучення діти будуть проживати з матір`ю. Вважає подальше проживання і збереження сім`ї неможливим.

Тому позивачка просила розірвати шлюб між нею і відповідачем, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 07.08.2003, актовий запис № 1152.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2022 року позов задоволено. Розірвано шлюб, зареєстрований 07 серпня 2003 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1152.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Позовну заяву отримав у судовому засіданні, а тому не мав можливості ознайомитися з нею. Суд не врахував інтереси неповнолітніх дітей і не вжив заходів для примирення подружжя. Вважає, що суд формально підійшов до вирішення спору, не з`ясував повно та всебічно взаємини подружжя.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що з 07 серпня 2003 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини припинили.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що збереження шлюбу є неможливим, оскільки подружні відносини припинено. Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану (частина 1 статті 21 СК України).

За змістом положень частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 і 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

На підставі частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3 статті 109 СК України).

Положеннями частини 1 статті 110, статтею 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на невжиття судом заходів щодо примирення сторін.

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Отже, надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 442/6319/16-ц.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка вказувала, що у них з відповідачем відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні відносини фактично припинено. Сторони не ведуть спільного господарства.

У судовому засіданні 07 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнав позов.

Установивши, що збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України.

З часу звернення позивачки у травні 2022 року з позовом до суду сторони не примирилися.

У засіданні апеляційного суду відповідач не вказав які заходи він вживає для примирення з позивачкою.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив, які він вживає заходи щодо збереження сім`ї та відновлення подружніх відносин.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновок суду і впливали на його законність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта