Справа № 509/6079/21
14 листопада 2022 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.,
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельтаюгстрой»
розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів,-
Судові витрати покласти на відповідача, оскільки відповідно до частини 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 листопада 2020 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» був укладений Договір про купівлю- продаж майнових прав № 1207/1208 (далі- Договір).
Відповідно до п.6.2.3 Договору ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ», як Продавець, зобов`язане ввести в експлуатацію багатоквартирний 4-x поверховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом житловий будинок) у строк, визначений Договором. Пункт 3.3 Договору встановлює орієнтовний строк здачі житлового будинку в експлуатацію, а саме - 1-й квартал 2021 року. Проте житловий будинок не введено в експлуатацію у встановлений строк, та на теперішній час розпочато тільки підготовчі роботи на будівельному майданчику.
Таким чином, свої зобов`язання за Договором ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ», не виконало.
Відповідно до п.7.2. Договору «у разі недотримання орієнтовного строку введення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в експлуатацію, зазначеному у п.3.3 цього Договору та відповідно затримки строків передачі майнових прав на Квартиру, визначених пунктами 5.2, 6.2, 7.2 цього Договору Продавець сплачує на користь Покупця штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення. Відповідно до п.3.3 Договору строк прийняття житлового будинку в експлуатацію - перший квартал 2021 року. Таким чином для розрахунку штрафних санкцій першим днем для розрахунку буде 01 квітня 2021 року.
Розрахунок штрафу. Формула :
Пеня = Сума боргу х Розрахункова ставка (%) і 100% х Кількість днів / Кількість днів у році Де:
[Сума боргу] сума простроченого боргу;
[Розрахункова ставка (%)] розрахункова ставка пені в процентах річних;
[Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.
1. За період з 01 по 15 квітня 2021 р. облікова ставка - 6,5% річних.
758 970 х 13 1100 х 15 і 365 = 4054, 77 грн.
2. За період з 16 квітня по 22 липня 2021 р. облікова ставка - 7.5% річних. 758970 х 15 /100 х 98 / 365 = 30 566,74 грн.
3. За період з 23 липня по 31 жовтня 2021 р. облікова ставка - 8.5% річних.
758970 х 17 1100 х 101 / 365 = 35 702, 78 грн.
Всього: 4 054, 77 + 30 566,74 + 35 702,78 - 70 324,29 грн.
У зв`язку з чим просить суд стягнути з ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» штраф у розмірі - 70 324, 29 грн.( Сімдесят тисяч триста двадцять чотири гривні двадцять дев`ять копійок.)
Позивачкою вже була сплачена сума у розмірі 552 830, 00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок, що підтверджується наступними квитанціями:
- Квитанція № 52716530 від 17 листопада 2020 року на суму 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 52742062 від 18 листопада 2020 року на суму 31 650 ( тридцять одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 53279529 від 16 грудня 2020 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 53764662 від 15 січня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 54358543 від 18 лютого 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 54844572 від 17 березня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 55485413 від 20 квітня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 55913639 від 17 травня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 56515466 від 17 червня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
Крім цього, між позивачкою та ТОВ`ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» була укладена угода про розірвання Договору про купівлю-продаж майнових прав № 1207/1208 від 17.11.2020 року в якій досягнута угода про повернення коштів Покупцю до 12 жовтня 2021 року у розмірі 552 830, 00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок. Однак до теперішнього часу ці кошти відповідачем позивачці не повернуті.
Враховуючи вище викладене, керуючись ст. 651 Цивільного Кодексу України та п. 7.5 Договору позивачка просить суд розірвати Договір про купівлю продаж майнових прав № 1207/1208 та повернути сплачену нею суму.
Своїми діями відповідач порушив зобов`язання, чим завдав позивачці моральної шкоди. На теперішній час вона морально страждає, так вона розраховувала, що ще у квітні цього року буде мати свою квартиру, де зможе нормально проживати, але до цього часу вимушена знімати квартиру без зручностей та й ще сплачувати за це кошти. Крім цього позивачка вимушена шукати інший спосіб придбання для себе самостійного жила. Тому просить суд стягнути з ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТОРЙ» на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.(П`ятдесят тисяч гривень).
Позивачка в судове засідання не з`явилась, але звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин повноту їх з`ясування і доведеність, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що 17 листопада 2020 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» був укладений Договір про купівлю- продаж майнових прав № 1207/1208 (далі- Договір).
Відповідно до п.6.2.3 Договору ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ», як Продавець, зобов`язане ввести в експлуатацію багатоквартирний 4-x поверховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 (далі за текстом житловий будинок) у строк, визначений Договором. Пункт 3.3 Договору встановлює орієнтовний строк здачі житлового будинку в експлуатацію, а саме - 1-й квартал 2021 року. Проте житловий будинок не введено в експлуатацію у встановлений строк, та на теперішній час розпочато тільки підготовчі роботи на будівельному майданчику.
Таким чином, свої зобов`язання за Договором ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ», не виконало.
Відповідно до п.7.2. Договору «у разі недотримання орієнтовного строку введення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 в експлуатацію, зазначеному у п.3.3 цього Договору та відповідно затримки строків передачі майнових прав на Квартиру, визначених пунктами 5.2, 6.2, 7.2 цього Договору Продавець сплачує на користь Покупця штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми договору за кожен день прострочення. Відповідно до п.3.3 Договору строк прийняття житлового будинку в експлуатацію - перший квартал 2021 року. Таким чином для розрахунку штрафних санкцій першим днем для розрахунку буде 01 квітня 2021 року.
Розрахунок штрафу. Формула :
Пеня = Сума боргу х Розрахункова ставка (%) і 100% х Кількість днів / Кількість днів у році Де:
[Сума боргу] сума простроченого боргу;
[Розрахункова ставка (%)] розрахункова ставка пені в процентах річних;
[Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання [Кількість днів у році] кількість днів у календарному році.
1. За період з 01 по 15 квітня 2021 р. облікова ставка - 6,5% річних.
758 970 х 13 1100 х 15 і 365 = 4054, 77 грн.
2. За період з 16 квітня по 22 липня 2021 р. облікова ставка - 7.5% річних. 758970 х 15 /100 х 98 / 365 = 30 566,74 грн.
3. За період з 23 липня по 31 жовтня 2021 р. облікова ставка - 8.5% річних.
758970 х 17 1100 х 101 / 365 = 35 702, 78 грн.
Всього: 4 054, 77 + 30 566,74 + 35 702,78 - 70 324,29 грн.
У зв`язку з чим просить суд стягнути з ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» штраф у розмірі - 70 324, 29 грн.( Сімдесят тисяч триста двадцять чотири гривні двадцять дев`ять копійок.)
Позивачкою вже була сплачена сума у розмірі 552 830, 00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок, що підтверджується наступними квитанціями:
- Квитанція № 52716530 від 17 листопада 2020 року на суму 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 52742062 від 18 листопада 2020 року на суму 31 650 ( тридцять одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 53279529 від 16 грудня 2020 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 53764662 від 15 січня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 54358543 від 18 лютого 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 54844572 від 17 березня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 55485413 від 20 квітня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 55913639 від 17 травня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
- Квитанція № 56515466 від 17 червня 2021 року на суму 18 740 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок) гривень 00 копійок;
Крім цього, між позивачкою та ТОВ`ДЕЛЬТАЮГСТРОЙ» була укладена угода про розірвання Договору про купівлю-продаж майнових прав № 1207/1208 від 17.11.2020 року в якій досягнута угода про повернення коштів Покупцю до 12 жовтня 2021 року у розмірі 552 830, 00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 00 копійок. Однак до теперішнього часу ці кошти відповідачем позивачці не повернуті.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 651 ЦК України, у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.
Своїми діями відповідач порушив зобов`язання, чим завдав позивачці моральної шкоди. На теперішній час вона морально страждає, так вона розраховувала, що ще у квітні цього року буде мати свою квартиру, де зможе нормально проживати, але до цього часу вимушена знімати квартиру без зручностей та й ще сплачувати за це кошти. Крім цього позивачка вимушена шукати інший спосіб придбання для себе самостійного жила. Тому просить суд стягнути з ТОВ «ДЕЛЬТАЮГСТОРЙ» на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.(П`ятдесят тисяч гривень).
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/3509/18 від 07 жовтня 2020 року:
По-перше, до спірних правовідносин застосовується Закон України «Про захист прав споживачів» Оскільки договір купівлі-продажу майнових права передбачає в подальшому набуття їх покупцем права власності на квартиру, що має здатися в експлуатацію, на такі правовідносини поширюється дія вказаного закону.
По-друге, моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Відповідно до частини першої та пункту 9 частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.
Заподіяння моральної шкоди та компенсації відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних так і в деліктних правовідносинах ( поза межами існуючих між потерпілим і завдачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин)
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
За пунктами 18,22 частини першої статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Як вбачається з положень статті 1.1 Договору цей договір є договором купівлі-продажу майнових прав, тобто продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості.
Оскільки договір купівлі-продажу майнових права передбачає в подальшому набуття їх покупцем права власності на квартиру, що має здатися в експлуатацію у першому кварталі 2021 року, а отже на такі правовідносини поширюється дія вказаного Закону України «Про захист прав споживачів» .
Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
З огляду на викладене слід зазначити, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
З наведеного вбачається, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19).
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому вимоги позивача є обґрунтованими. Інші доводи відповідача та його представника на висновки суду не впливають і підстав для відмови в задоволенні позову повністю або частково не дають. В зв`язку з наведеним, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідно ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, а отже з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 6231,54 грн.
Керуючись ст.ст.13, 76, 81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельтаюгстрой» про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.І. Бочаров