18.11.2022 Справа № 756/196/22
Справа №756/196/22
Провадження № 2/756/2606/22
18 листопада 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВСК «Альфа-Гарант») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
Позовна заява обґрунтована тим, що 14.08.2019 близько 20-50 год. по пр. Героїв Сталінграда у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження та власнику автомобіля «VolkswagenPassat», номерний знак НОМЕР_2 , завдано матеріальні збитки.
Після вказаного ДТП водій автомобіля Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 залишив місце ДТП.
На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 5142116, укладеним між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1
15.08.2019 власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.
ТДВ СК «Альфа-Гарант» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3232,50 грн.
Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму завданої шкоди у розмірі 3232,50 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн., а також витрати зо професійну правничу допомогу - 2500,00 грн.
Ухвалою від 04.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.
Розпорядженням керівника Оболонського районного суду м. Києва №33 від 19.05.2022 цивільну справу № 756/196/22, відповідно до пункту 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.05.2022 вищезазначена цивільна справа передана судді Тихій О.О.
Ухвалою від 24.05.2022 суддею Оболонського районного суду м. Києва Тихою О.О. цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ТДВ СК «Альфа-Гарант», в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з вказаної постанови, 14.08.2019 року близько 20 год. 50 хв. по пр. Героїв Сталінграда, 39-В у м. Києві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 17.10.2019, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді.
Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_1 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.02.2022, був пошкоджений автомобіль Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 5142116, укладеним між ТДВСК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_1 .
Відповідно до Аварійного сертифікату 02-D/58/5 від 16.08.2019, а також ремонтної калькуляції вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , складає 6279,00 грн.
15.08.2019 власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування.
25.10.2019 ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі вказаного розрахунку страхового відшкодування, а також страхового акту №ЦВ/19/4122 було здійснено виплату у розмірі 3232,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3959 від 25.10.2019.
Таким чином, ТДВ СК «Альфа-Гарант» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
У зв`язку з тим, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до п.п в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами цивільного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 на його користь суми завданої шкоди у розмірі 3232,50 грн., у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Крім того, позивач, яким було сплачено судовий збір, в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
За приписами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
При вирішенні питання розподілу судових витрат, в порядку передбаченому положенням ст.141 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Судом досліджений Витяг з договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019, укладеного між Адвокатським бюро «Грідін і Партнери» та Генеральним директором ТДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_3, за умовами якого бюро надає послуги клієнту на умовах укладеного договору, за що замовник сплачує вартість послуги. Відповідно до Заяви-доручення до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 Адвокатському бюро «Грідін і Партнери» з метою отримання професійної правничої допомоги передано страхову справу ОСОБА_1 , сума гонорару за якою складає 2500,00 грн., що підтверджується Детальним розрахунком та описом робіт (наданих послуг0 від 22.12.2021. Оплата послуг правничої допомоги, здійсненої відповідно до умов Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019,підтверджується платіжним дорученням № ID-159688 від 19.04.2021.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн., документально підтверджені витрати за надання правової допомоги у сумі 2500,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 12, 13, 76- 81, 141, 258, 259, 263-265, 280 - 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 3232 (три тисячі двісті тридцять дві) гривні 50 копійок; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок; витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони у справі:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», ЄДРПОУ - 32382598, місцезнаходження: м. Київ, б-р. Лесі Українки, буд.26.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О.Тиха