Справа № 386/1297/22
Провадження № 2/386/250/22
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 листопада 2022 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області

Гут Ю. О.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна ,

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна, шляхом направлення 17.11.2022 позову поштою, який надійшов до суду 18.11.2022. В позові просить розірвати шлюбі, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; залишити неповнолітню доньку ОСОБА_4 проживати разом з матір`ю ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку кожному автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з НОМЕР_1 , 1984 року випуску

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 175 та 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) , а саме:

- до позовної заяви позивачем не додано оригінал свідоцтва про шлюб:

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до позовної заяви про розірвання шлюбу, крім іншого, додається оригінал свідоцтва про шлюб. Тобто, позивач, звертаючись до суду з заявою про розірвання шлюбу, повинен надати суду оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу, однак у матеріалах, доданих до позову, оригінал такого відсутній, однак долучена його копія. У випадку відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб у позивача, останній не позбавлений можливості звернутися до органу, який провів реєстрацію шлюбу, з заявою про отримання дубліката свідоцтва про шлюб.

Крім того, не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме залишення неповнолітньої дитини проживати разом з матір`ю. Так, в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21.12.2007 року указано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. До справи не доданий висновок органу опіки та піклування відносно місця проживання дитини. Для цього позивачу необхідно звернутись до цього органу.

Представник позивача не виклав обставини про те, що місце проживання дитини не встановлено за згодою подружжя, тому що в позові тільки просить залишити проживати дитину з матір`ю, тобто визначити місце проживання дитини з відповідачем та вказує фактично, що спору відносно місця проживання дитини не має. Немає посилання на докази цього (спору між батьками), в тому числі: чому він не звертався до служби у справах дітей в порядку передбаченому п. 72 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року зі змінами "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини". Тому як надалі в суді для розгляду цих позовних вимог необхідно отримати висновок органу опіки і піклування з цього питання, який не буде зроблено без звернення до цієї служби.

Якщо спору відносно місця проживання дитини між сторонами немає, то чому представник позивача вимагає встановити його в судовому порядку. А в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) вказано, що "Під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло".

Із змісту позову вбачається, що спір про місце проживання дитини відсутній, оскільки представник позивача зазначив, що дитина проживає разом з матір`ю, спір про місце проживання дитини відсутній та не заперечує про те, що дитина проживає разом з відповідачем та бажає приймати участь у вихованні дитини.

Разом з цим, представник позивача просить залишити дитину проживати разом з відповідачем, однак представником позивача не указано якими діями саме відповідач не визнає, порушує, чи оспорює визначення місця проживання дитини. Не роз`яснено в чому саме спір між позивачем і відповідачем в цій частині. Не вказано на спосіб захисту свого порушеного права, який він просить визначити у рішенні.

Не роз`яснено чому до справи не залучено третьою особою орган опіки і піклування.

Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014р., у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Також, до позовної заяви не додано документи про сплату судового збору виходячи з трьох заявлених вимог, оскільки додано 2 квитанції про сплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. кожна., тобто представнику позивача необхідно додати по позовної заяви квитанцію про сплату судового збору відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992 грн. 40 коп.

Згідно приписів ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна - залишити без руху.

Запропонувати представнику позивача в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали:

- до позовної заяви додати оригінал свідоцтва про шлюб;

- подати до суду позовну заяву в якій зазначити обставини, якими позивач обґрунтовує в чому полягає спір щодо вимог залишення дитини проживати разом з відповідачем, посилання на докази цього (спору між батьками), в тому числі: чому позивач не звертався до органу опіки та піклування.

- документ про сплату судового збору за подання до суду заяви у справах позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 992 грн. 40 коп, згідно вимог Закону України «Про судовий збір» (реквізити сплати судового збору: рахунок UA0011519, призначення платежу: за позовом ОСОБА_2 по справі №386/1297/22);

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повернеться позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Гут Ю. О.