Справа № 191/1995/22
Провадження № 2/191/650/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року м. Синельникове Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Куцевол Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , який заповідав їй 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Вищевказаний будинок належав померлому на підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва будинку від 10 травня 1960 року. Інша 1/2 частини належить її матері - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності.

Заповіт був складений померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 та посвідчений секретарем Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

При складані заповіту секретар не пояснив їй правила вступу до спадщини, тому вона, як людина юридично не освічена, вважала, що будинок після смерті батька автоматично буде зареєстрований на неї. Вона навіть не мала жодного сумніву, що будинок вже її.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Але батько помер неочікувано, тому для позивача це виявилось тяжким душевним переживанням. Ще й хвора матір залишилась сама, яка потребувала постійного догляду та турботи. Також на цей період часу в їхній сім`ї було скрутне матеріальне становище, що не дозволяло звернутися за професійною юридичною допомогою для вирішення даного питання. В наслідок вказаних обставин нею був пропущений строк для звернення з заявою в нотконтору для прийняття спадщини за заповітом.

У зв`язку з чим просить визначити додатковий строк в два місяця для спадщини за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пропущений із поважних причин.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 травня 2016 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №72.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . Будинок належав померлому на підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва будинку від 10 травня 1960 року.

Згідно заповіту від 18 грудня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського районну Дніпропетровської області, та зареєстровано в реєстрі за № 313, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті майно, а саме - Ѕ частину житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , заповідав дочці ОСОБА_1 .

Згідно постанови Державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2018, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Натомість, судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималась та протягом встановленого законом шестимісячного строку після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В постанові Верховного Суду від 05.12.2018 (справа №717/1796/16-ц) зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів того, що пропуск установленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини був пов`язаний з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Крім того, з часу відкриття спадщини до моменту подання заяви про прийняття спадщини позивачем минуло понад два роки, тобто порушений позивачем строк для прийняття спадщини є значним і позивач не надала суду документів, які б однозначно свідчили про неможливість виконання нею обов`язку подати заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку.

Посилання позивача на те, що при складанні заповіту секретар не пояснив їй правила вступу до спадщини, а також те, що в їх сім`ї було скрутне матеріальне становище, що не дозволяло звернутися за професійною юридичною допомогою для вирішення даного питання, суд не приймає до уваги як поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини протягом двох років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені позивачем ОСОБА_1 причини поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Я. Ю. Костеленко