Провадження №4-с/523/82/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р.Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16 в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни, заінтересовані особи: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій.

Обґрунтовує вимоги тим, що відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 25.06.2014 року та на підставі виконавчого листа по цивільній справі за № 1527/2-5702/11, ОСОБА_2 , зобов`язано привести до первісного стану земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Виконавчий лист виданий судом 24.12.2019 року та був спрямований до примусового виконання до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 22.11.2021 року виконавчий документ був переданий до виконання державному виконавцю Таран В.В. Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 07.07.2022 року, виконавче провадження №60948268 з примусового виконання виконавчого листа № 1527/2-5702/11, виданого 24.12.2019 року закінчено на підставі того, що рішення суду не можливо виконати без участі боржника. Крім того, державним виконавцем винесено постанову від 07.07.2022 року про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення. При цьому, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем Таран В.В. були проведені наступні дії: 14.01.2022 року призначено проведення виконавчих дій. 19.01.2022 року проведено перевірку виконання та встановлено, що боржник для проведення виконавчих дій не з`явився. 31.01.2022 року здійснено перевірку виконання та накладено штраф на боржника. 07.07.2022 року здійснено перевірку виконання, встановлено, що телефони боржника, залишені у виконавчому провадженні знаходяться поза зоною досяжності, накладено штраф на боржника та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Жодних інших дій державним виконавцем Таран В.В. в період перебування на виконанні даного виконавчого листа не вчинено взагалі, тому заявник звернувся до суду з цією скаргою та просить суд поновити йому строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 60948268 від 07.07.2022 року; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни щодо не надіслання стягувачу копії постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №60948268 від 07.07.2022 року; визнати дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №60948268 неправомірними, а постанову від 07.07.2022 року про закінчення виконавчого провадження незаконною; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №60948268 від 07.07.2022 року, винесену головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран В.В.

В судове засідання особи, які приймають участь у справі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином (а.с.25,26,27), про причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність (а.с.28).

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.06.2014 р., позов ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_2 привести до первісного стану земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 суму завданої в результаті неправомірних дій матеріальної шкоди у розмірі 221176 гривень 05 копійок. В іншій частині заявленого до ОСОБА_2 позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 відмовлено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 понесені ними судові витрати у загальному розмірі 3486 гривень 20 копійок. (а.с.8-9).

24.12.2019 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 суму завданої в результаті неправомірних дій матеріальної шкоди у розмірі 221176 гривень 05 копійок. Стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1 понесені ними судові витрати у загальному розмірі 3486 гривень 20 копійок. (а.с.10).

Постановою головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни від 07.07.2022 року, виконавче провадження №60948268 з примусового виконання виконавчого листа № 1527/2-5702/11, виданого 24.12.2019 року закінчено на підставі того, що рішення суду не можливо виконати без участі боржника. Вищевикладене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.12).

07.07.2022 року головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран В.В., по виконавчому провадженню №60948268 з примусового виконання виконавчого листа № 1527/2-5702/11, виданого 24.12.2019 року повідомлено про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (а.с.13).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачені ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Таким чином, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи той факт, що дії державного виконавця є триваючими, а постанову про закінчення виконавчого провадження стягувачу ОСОБА_1 не направлено, у зв`язку з чим він її не отримував, заява ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень, крім іншого, є вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні.

Положеннями ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

В ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Згідно вимог п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії, передбачений у ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 року у справі «Л проти України» (п. п. 18, 23) судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку. Виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

З матеріалів справи вбачається, що в постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем не зазначено про вжиття нею всіх можливих та достатніх заходів в межах, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та наданих їй чинним законодавством повноважень щодо забезпечення примусового виконання виконавчого листа. В оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено лише про те, що рішення суду боржником не виконане. При цьому, виконавцем не встановлено жодних обґрунтованих підстав стверджувати, що рішення, яке виконувалось в рамках виконавчого провадження, є таким, що не можливо виконати, враховуючи вжиття всіх заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Однак, виконання судового рішення, яке набрало законної сили, не можна ставити в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це нівелює значення самого права звернення до суду, як способу захисту і забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Таким чином, винесена державним виконавцем постанова про закінчення виконавчого провадження від 07.07.2022 року є передчасною та такою, що порушує право стягувача, державний виконавець не вжила в повній мірі вчинення комплексу, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

В даному випадку суд приходить до висновку, що державним виконавцем неефективно вчинено виконавчі дії, з яких очевидно проглядається формальний підхід до виконання судового рішення, жодних дієвих заходів виконання у законний спосіб виконавцем не здійснено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.

При таких обставинах, судом встановлено про те, що головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран В.В. не було дотримано вимог ЗУ «Про виконавче провадження» при вчиненні виконавчих дій, тому суд приходить до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447,448,449,450,451,452 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни (місцезнаходження: 65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, буд. 36-Г), заінтересовані особи: Перший Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65102, м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, буд. 36-Г), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності неправомірною, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни щодо не надіслання стягувачу копії постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №60948268 від 07.07.2022 року.

Визнати дії головного державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолетти Володимирівни у зв`язку із закінченням виконавчого провадження №60948268 неправомірними.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №60948268 від 07.07.2022 року, винесену головним державним виконавцем Першого Суворовського відділу Державної Виконавчої Служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Таран Віолеттою Володимирівною.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана 25.11.2022 року.

Суддя: