ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/125/22
Провадження №2/477/331/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судового засідання Резуник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицинівської сільської ради Миколаївського районуМиколаївської області,

про визнання права власності на нерухоме майно

в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтуванням позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 , спадкоємцем якої є лише він. Після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа. Для захисту своїх особистих майнових прав та спадкових прав після смерті матері на спірне нерухоме майно, він змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 21 січня 2022 року провадження у справі відкрито та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 18 лютого 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, в ході розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач Галицинівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.

Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Миколаївський район (з адміністративним центром у місті Миколаїв) у складі територій Березанської селищної, Веснянської сільської, Воскресенської селищної, Галицинівської сільської, Коблівської сільської, Костянтинівської сільської, Куцурубської сільської, Миколаївської міської, Мішково-Погорілівської сільської, Нечаянської сільської, Новоодеської міської, Ольшанської селищної, Очаківської міської, Первомайської селищної, Радсадівської сільської, Степівської сільської, Сухоєланецької сільської, Чорноморської сільської, Шевченківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с.5).

Згідно частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до архівної виписки із запису акту про народження, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 та частина перша статті 1273 ЦК України).

Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Галицинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 06 грудня 2021 року №1091-02-42, ОСОБА_2 на момент смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті були зареєстровані її син ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , невістка ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.6).

Зі змісту спадкової справи №10/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що 02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 заявою від 02 лютого 2017 року відмовився від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , першої черги за законом, який в силу статей 1261, 1268, 1269 ЦК України, прийняв усю спадщину після її смерті.

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 листопада 2021 року серії НРО №269445, №264446 та №269447 вбачається, що на підставі поданої заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 отримав у власність в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 земельні ділянки, що належали померлій, площею 0,1576 га, 2,3621 та 5, 2799 га відповідно.

У свою чергу, відмовою від 29 листопада 2021 року №606/02-14/10-2017 приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапегою О.П. повідомлено позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, що посвідчував право спадкодавця на вказане майно.

Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва на право особистої власності на садовий будинок без номеру та без дати, ОСОБА_2 за життя набула у власність житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво 06 червня 1994 року зареєстроване органами бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 39 (а.с.9).

Згідно відомостей погосподарської книги Галицинівської сільської ради, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 (а.с.35).

Вказані обставини відображено в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2016-2023 роки (а.с.31-33).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 листопада 2021 року №287315002, відомості щодо реєстрації права власності житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 у відповідних реєстрах відсутні.

Вартість спірного житлового будинку, згідно звіту про оцінку майна від 17 січня 2022 року, становить 89875,00 грн (а.с.34).

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до судової практики, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Аналізуючи наведене, та з урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів відомостей з погосподарської книги, облікової картки об`єкта погосподарського обліку та копії свідоцтва на право особистої власності на садовий будинок, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, оскільки зазначені докази у сукупності свідчать про набуття померлою ОСОБА_2 права власності на об`єкт спадкування житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг з незалежних від нього причин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту,передбачених статтею 16 ЦК України.

Згідно частини дев`ятої статті 141 ЦПК України судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

відповідач Галицинівська сільська рада Миколаївської області, 57286, с. Галицинове Миколаївського району Миколаївської області, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 22440768.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО