Справа № 933/339/22
Провадження № 2/933/85/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

секретаря судового засідання: - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

25.10.2022 року позивач звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

25.10.2022 року судом надіслано запит, щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

28.10.2022 року судом відкрито провадження по справі, та призначено справу до судового розгляду на 13:00 годину 25 листопада 2022 року.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 87, та технічним паспортом на житловий будинок від 27.12.2004 року.

В зазначеному будинку зареєстровані: мати позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та брат позивачки, відповідач по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає у вказаному будинку. У 2002 році брат виїхав до Російської Федерації, де постійно проживає по цей час, починаючи з 31.05.2011 року має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач постійно належно утримує будинок, сплачує усі житлово-комунальні послуги, періодично проводить поточний ремонт. Будь-яких домовленостей, щодо утримання житла між сторонами не встановлювалося.

Оскільки, відповідач зареєстрований у вказаному будинку, в неї обмежено право розпорядження цим будинком, що безумовно порушує її права, як власника.

Просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи до суду не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з віддаленістю населеного пункту, де вона проживає, та дією військового стану в Україні. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.21,28).

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, до суду не з`явився, надав суду письму заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Зазначив, що у добровільному порядку знятися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не має можливості. Має реєстрацію постійного проживання з 31.05.2011 року на території іншої країни. На будинок АДРЕСА_1 він не претендує (а.с.20,27).

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 87, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2019 року, та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 27.12.2004 року, позивач є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с.9-14).

Відповідно до довідок Олександрівської селищної ради № 339/11-16 від 19.10.2022 року (а.с.17), та № 338/11-16 від 19.10.2022 року (а.с.18), у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: мати позивачки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та брат позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає в зазначеному будинку, та на території Новостепанівського старостинського округу з 2002 року.

З акту про фактичне місце проживання (не проживання) від 19.10.2022 року, складеного комісією у складі депутата Олександрівської селищної ради Лаврової І.Б., сусідів позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у присутності власника житлового приміщення ОСОБА_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який не проживає у вказаному будинку, а проживає за межами України (а.с.19).

Відповідач - ОСОБА_2 , проживає в Російській Федерації, починаючи з 31 травня 2011 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.1980 року, батьками ОСОБА_1 значаться: батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_3 (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 10 липня 2010 року виконкомом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області ОСОБА_8 та ОСОБА_1 10 липня 20190 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 18, та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище: "ОСОБА_1 " (а.с.8)

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на підставі ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, допустимі, та достовірні.

Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатніми для вирішення справи по суті.

До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону чи рішення суду.

Законодавче визначення поняття сім`ї встановлено ст. 3 СК України та передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

До членів сім`ї власника будинку належить особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У випадку відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила ст. 162 цього Кодексу.

У статті 162 ЖК УРСР вказано, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Право членів сім`ї власника квартири користуватись жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за умови, що така особа є членом сім`ї власника житлового приміщення, власник житлового приміщення надавав згоду на вселення такої особи, як члена сім`ї.

Відповідно до частини 4 статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Тобто, будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житлом допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватись в судовому порядку.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власності можливе лише на підставах передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України,з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Права члена сім`ї, власника будинку(квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сім`ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок, припиняє право членів її сім`ї на користування цим будинком.

Відповідно до вимог частини 4 статті 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

При встановлених в судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача як власника, так як позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, та зайві комунальні витрати.Враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік, а тому, втратив право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 77-80, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 311, 383, 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.