Номер провадження: 22-ц/813/6448/22
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді: Комлевої О.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року, постановлену під головуванням судді Сувертак І.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором розписки, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором розписки.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду для проведення підготовчого судового засідання. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали.

24 січня 2022 року засобами системи «Електронний суд» від адвоката Кліменка В.П., представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року відзив на позов відповідача ОСОБА_2 , поданий її представником - адвокатом Кліменко В.П. повернутий заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

У обґрунтуванні своєї скарги апелянт зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги, що відзив на позовну заяву був поданий до суду разом з електронними додатками (доказами). Суд безпідставно повернув відзив, оскільки нормами діючого цивільно-процесуального законодавство не передбачено повернення відзиву без розгляду. Також суд незаконно повернув без розгляду електронні додатки до відзиву (електронних доказів).

Відзиву до суду надано не було.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи відзив на позов відповідача ОСОБА_2 , поданого її представником - адвокатом Кліменко В.П. заявнику без розгляду, суд першої інстанції посилаючись на положення ст.ст. 178, 183 ЦПК України виходив з того, що до відзиву не додано належних доказів направлення відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та у статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 листопада 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, справа призначена до підготовчого засідання. Надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

З додатку до відзиву на позовну заяву, який був сформований в системі «Електроний суд» 10.02.2022 року та зареєстрований 11 лютого 2022 року, вбачається, що 25 січня 2022 року адвокат Кліменко В.П., в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з відзивом на позовну заяву до якого було надано: електронний ордер, копія паспорту відповідачки, правова позиція ВС, заява про призначення технічної експертизи документу, а також відомості про направлення відзиву особам, що беруть участь у розгляді справи засобами електронного зв`язку (а.с. 99-115 т. 1).

З наданих до суду доказів вбачається, що копія відзиву була надіслана ОСОБА_4 за номером телефону НОМЕР_1 та ОСОБА_3 за номером телефону НОМЕР_2 , що підтверджується копіями скріншоту листування у месенджері (а.с. 124-125 т. 1).

Також з матеріалів справи вбачається, що представник позивача - ОСОБА_5 07 лютого 2022 року отримала відзив, що підтверджується розпискою (а.с. 46 т. 1).

Крім того в матеріалах справи міститься відповідь на відзив, яка 11.02.2022 року подана ОСОБА_5 , представником ОСОБА_3 (а.с. 85-90 т. 1).

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Однак, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що долучені до відзиву докази в підтвердження направлення сторонам відзиву на позовну заяву не є належними, оскільки в зазначених скріншотах не зазначено ані номера телефонів, на котрі були здійснені відправлення, ані номер телефону з котрого зазначені документи були відправлені.

Приймаючи рішення про залишення відзиву без розгляду, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та всупереч вимогам ст. 178 ЦПК України безпідставно повернув відзив відповідачу, посилаючись на ненадання доказів в підтвердження направлення сторонам відзиву на позовну заяву.

Відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до цього ж суду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року- скасувати, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 24 листопада 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.О. Погорєлова

________________________________________ С.М. Сегеда