КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/5784/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Яценко Н.О.,

у справі за заявою ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту смерті,-

встановив:

У серпні 2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , із заявою про встановлення факту смерті.

Заяву мотивує тим, що 09 листопада 2001 року між заявницею і ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований у Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2019 року шлюб між заявницею і ОСОБА_3 розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із заявницею.

Зазначає, що після початку відкритої військової агресії Російської Федерації проти України та початку військових дій безпосередньо в м.Маріуполі заявниця з дитиною перебувала за адресою АДРЕСА_1 за місцем свого проживання.

Приблизно в двадцятих числах березня 2022 року від сусідів колишнього чоловіка ОСОБА_3 заявниця дізналась, що будинок у якому він проживав, знищено, а ОСОБА_3 загинув.

Також від сусідів стало відомо, що ОСОБА_3 похований його батьками недалеко від місця, де загинув, на подвір`ї біля одного з будинків.

Згодом з метою особистої перевірки цієї інформації, заявник пішла до місця проживання ОСОБА_3 і побачила зруйнований будинок, де він проживав, та біля будівлі Лівобережного районного центру соціальної реабілітації дітей інвалідів за адресою АДРЕСА_2 , вона серед кількох могил виявила могилу із встановленою на ній табличкою, на якій були вказані анкетні дані ОСОБА_3 із зазначенням дати смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому заявниця зв`язалась із батьками ОСОБА_3 та попросила їх повідомити про обставини загибелі ОСОБА_3

Стверджує, що мати загиблого шляхом направлення письмового повідомлення на смартфон заявниці, зазначила, що ОСОБА_3 був поранений внаслідок вибуху міни, а потім загинув під завалами будинку внаслідок влучення снарядів. Через постійні обстріли батько і сусід змогли поховати ОСОБА_3 тільки через сім днів після його смерті у дворі неподалік місця його загибелі. Також вона підтвердила місце поховання і дату смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була вказана на табличці на його могилі.

22 липня 2022 року заявниця, як представник малолітнього сина ОСОБА_2 , звернулася до Оболонського ВДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), з письмовою заявою про державну реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 , однак отримала відмову у проведенні реєстрації.

Вказує, що через окупацію м. Маріуполя російськими військовими заявниця позбавлена можливості у встановленому Законом України порядку зареєструвати смерть ОСОБА_3 в позасудовому порядку та отримати будь-які документи встановленої форми про його смерть.

Мотивуючи наведеним, просить суд встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, місце смерті: м. Маріуполь. Донецької області.

Вказує, що встановлення факту смерті необхідне заявниці для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, доступу до освітніх послуг та реалізації прав на спадщину.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що не згодна з ухваленим рішенням суду першої інстанції, уважає його необґрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Вказує, що на підтвердження вимог заяви надала достатньо доказів, окрім цього була допитана в судовому засіданні як свідок.

Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційної інстанції рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року скасувати, ухвалити нове, яким вимоги заяви задовольнити та встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, місце смерті: м. Маріуполь, Донецької області.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, від заявниці надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини 2 статі 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції зробив висновок, що заявниця не надала суду достатньо доказів для встановлення факту смерті ОСОБА_3 , оскільки суд позбавлений можливості встановити вказаний факт лише на підставі фото-сканера могили та скріншоту переписки через застосунок Viber до номеру мобільного телефону.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом установлено наступні обставини.

З даних паспорту ОСОБА_1 установлено, що 09 листопада 2001 року між заявницею та ОСОБА_3 укладено шлюб (а.с.9-10).

З даних свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 02 липня 2011 року убачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 травня 2019 року шлюб між заявницею і ОСОБА_3 розірвано (а.с.19).

З даних довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №3005-/33912 від 23 червня 2022 року убачається, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою АДРЕСА_3 (а.с.12).

22 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Оболонського відділу державної реєстрації цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, у якій просила провести реєстрацію смерті ОСОБА_3 (а.с.20).

З даних витягу з ЄРДР №0001169 від 14 липня 2022 року убачається, що ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженню значиться як потерпіла, яка звернулась із заявою, у якій вказала, що з 20 березня 2022 року втрачено зв`язок із цивільним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував в м. Маріуполь, Донецької області, та до теперішнього часу його місцезнаходження невідоме (а.с.24).

Постановою слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_2 визнано потерпілим у кримінальному провадженні №001169 від 14 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частино 1 статті 115 КК України (а.с.25).

З даних протокол допиту свідка (заявниці) у кримінальному провадженні убачається, що у ньому викладені обставини, які фактично є ідентичними обставинам викладені у поданій до суду заяві про встановлення факту смерті (а.с.26-29).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення юридичних фактів, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України встановлення факту смерті особи в певний час проводиться у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

На підтвердження факт смерті заявницею надано фотознімок із табличкою, на якій вказані дані ОСОБА_3 , а також скріншот переписки через застосунок Viber до номеру мобільного телефону з особою на ім`я ОСОБА_4 .

Скріншот переписки не містить даних, з яких можливо було б встановити особу відправника. Окрім того, звертаючись до суду із заявою, заявницею вказано, що ОСОБА_3 був поранений внаслідок вибуху міни, а потім загинув під завалами будинку. Натомість скріншот переписки містить іншу інформацію щодо смерті особи на ім`я « ОСОБА_3 », зокрема вказано, що його убило снарядом.

Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недостатності доказів на підтвердження факту смерті особи.

Відповідно до статті 375 ЦПК Україні суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 12 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова