Справа № 752/8999/22
Провадження № 2/752/6745/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Гладибороди Л.О., розглянувши цивільну справу за позовом Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пільговим державним кредитом для здобуття вищої освіти, -

ВСТАНОВИВ:

Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пільговим державним кредитом для здобуття вищої освіти та просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за цільовим пільговим державним кредитом для здобуття освіти в розмірі 7 238,40 грн., а також нараховану на заборгованість пеню в сумі 165 831,00 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням умов Угоди №057-2992/л-1-4424 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 21.12.2005р.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.08.2022р. відкрито провадження у справі за позовом Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відмовився».

У відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, на підставі положення п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач належним чином повідомлена про розгляд даної справи.

Відповідач не надала до матеріалів справи письмового відзиву на позов.

На підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне.

21.12.2005р. між Національним медичним університетом імені О.О. Богомольця, як навчальним закладом, та ОСОБА_1 , як одержувачем кредиту, укладена Угода №057-2002/Л-1-4424 про надання цільового кредиту для здобуття вищої освіти, за умовами якої навчальний заклад відповідно до Порядку надання цільових пільгових кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003р. №916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямком підготовки (спеціальністю) лікувальна справа за денною формою навчання.

За умовами Угоди начальний заклад, зокрема, зобов`язався зарахувати одержувача кредиту на навчання до начального закладу, про що видати наказ; забезпечити організацію навчально-виховного процесу в навчальному закладі для успішного здобуття одержувачем кредиту обраного освітньо-кваліфікаційного рівні, напряму (спеціальності); здійснювати заходи, передбачені законодавством про освіту, щодо контролю успішності засвоєння одержувачем кредиту навчально-виховної програми; після закінчення навчання за позитивними результатами державної атестації видати одержувачу кредиту диплом державного зразка.

Пунктом 3 Угоди визначені обов`язки одержувача кредиту, за якими, зокрема, під час навчання в навчальному закладі дотримуватися законів, його статуту, правил внутрішнього розпорядку та інших правил і норм, що діють у ньому; виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану; повернути протягом 15 років всю суму наданого навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а в разі відрахування одержувача кредиту з навчального закладу - починаючи з третього місяця після відрахування.

Згідно з п. 6.1. Угоди одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 5 760,00 грн. та відсотки за користування ним у сумі 172,80 грн. готівкою або в безготівковому порядку до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.06.2009р. по 01.06.2024р.

За п. 6.2. Угоди одержувач кредиту має право повертати кредит та відсотки за його користування щомісяця.

Відповідно до п. 6.3. Угоди строк повернення кредиту продовжується на період строкової військової служби одержувача кредиту; перебування у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно з п. 6.4. Угоди кредит та відсотки за користування ним не повертаються в разі відпрацювання одержувачем кредиту не менше 5 років після закінчення навчального закладу в державному або в комунальному закладі чи установі в сільській місцевості; смерті одержувача кредиту або встановлення йому інвалідності І-ї групи.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до п. 1 та п. 2 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003р. №916, чинного на дату укладення Угоди, на умовах, визначених цим Порядком, цільовий пільговий державний кредит для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності можуть одержати молоді громадяни України віком до 28 років, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Кредит надається тільки один раз на навчання за однією і тією ж спеціальністю для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста, бакалавра, спеціаліста, магістра у вищому навчальному закладі, що функціонує на території України.

Пунктом 10 цього Порядку передбачалось, що приймальна комісія вищого навчального закладу за результатами складання вступних іспитів приймає щодо кожного одержувача кредиту рішення про зарахування абітурієнта до вищого навчального закладу з оплатою його навчання за рахунок кредиту. Зазначене рішення затверджується керівником вищого навчального закладу. Вищі навчальні закладі у 10-денний строк після підписання наказу про зарахування подають інформацію про зарахування абітурієнтів з оплатою навчання за рахунок кредиту центральним органам виконавчої влади, у підпорядкуванні яких є вищі навчальні заклади.

Згідно з п.13 Порядку визначалося, що кредит надається на підставі угоди між його одержувачем та керівником вищого навчального закладу. Форма угоди затверджується МОН.

Позивач зазначає, що станом на 19.07.2022р. відповідач на рахунок позивача мала б сплатити 7 238,40 грн. кредиту, однак відповідач не внесла жодного платежу, тому за нею рахується заборгованість у вказаній сумі.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем за Угодою.

Отже, виходячи з наведеного вище, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума за кредитом на навчання, включаючи відсотки в розмірі 7 238,40 грн.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, то позивач просить стягнути з нього суму пені, яка за розрахунком позивача складає 165 831,00 грн., починаючи з першого дня прострочення 01.01.2010р.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою та другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, у відповідності до п. 7.2. Угоди у випадку ухилення одержувача кредиту від повернення кредиту чи відсотків за ним, одержувач кредиту сплачує навчальному закладу пеню в розмірі подвійної кредитної ставки національного банку України від неповернутої в строк суми.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У відповідності до ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Отже, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати один рік.

Як вбачається з розрахунку позивача, пеня нарахована ним за період, починаючи з 01.01.2010р., тобто за період нарахування, що перевищує один рік.

Відповідачем не заявлено про застосування строку позовної давності.

Разом з тим, частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, вказане положення Цивільного кодексу України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду за наявності кількох умов: якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов`язання збитків; за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням сторони.

Як вбачається, розмір нарахованої позивачем пені складає суму 165 831,00 грн., що майже в 23 рази перевищує суму основного боргу. Стягнення такої суми пені, що в багато разів перевищує суму простроченого зобов`язання, на думку суду, не можна вважати таким, який би відповідав завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи. Тому суд вважає можливим зменшити розмір пені до 8 000,00 грн., що відповідатиме принципу пропорційності в цивільному судочинстві. При цьому судом враховано також те, що в умовах збройної агресії російської федерації проти держави Україна, введення на території України військового стану, сума пені в 165 831,00 грн. буде занадто надмірним тягарем для відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п. 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони гуртуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми основної заборгованості в розмірі 7 238,40 грн. та суми пені в розмірі 8 000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 233,66 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пільговим державним кредитом для здобуття вищої освіти задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця заборгованість за Угодою №057-2002/Л-1-4424 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 21.12.2005р. в розмірі 7 238,40 (сім тисяч двісті тридцять вісім грн. 40 коп.) грн., 8 000,00 (вісім тисяч грн. 00 коп.) грн. пені.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця 233,66 (двісті тридцять три грн. 66 коп.) грн. судового збору.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Національний медичний університет ім. О.О. Богомольця (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, 13, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний 25.11.2022р.

Суддя І.О. Ольшевська