Справа № 366/1105/22
Провадження № 2/366/401/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого-судді: Гончарука О.П.,

при секретарі Фещенко А.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 1991 року по теперішній час проживає разом з дружиною ОСОБА_2 в будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , без реєстрації. Вказаний будинок 21.09.1999 року позивач, без офіційного оформлення, придбав у ОСОБА_3 , яка в свою чергу отримала даний будинок в спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником цього будинку відповідно до записів погосподарської книги №2 Оранської селищної ради. Оскільки вищевказаним домоволодінням позивач безперервно та добросовісно володіє, користується, сплачує комунальні послуги понад 18 років, звернувшись до Іванківської селищної ради, визнати за ним право власності йому відмовили, мотивуючи тим, що позивач має звернутись до суду із позовною заявою про визнання права на нерухоме майно за набувальною давністю.

Ухвалою від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі вимоги підтримав просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив справу розглядати без представника Іванківської селищної ради та вирішити справу на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому, суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 4,5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

Відповідно до пункту 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Такий спосіб виникнення права власності, як набувальна давність можливий за умови сукупності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитись визначений законом строк, який для нерухомого майна складає десять років. Відкритість та безперервність означають, що особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, а також що протягом встановленого законом строку титульний володілець не заявляв вимог про повернення йому майна.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст. 334 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та незвернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

Згідно наданої інформації №1025/22.20-32 від 26.07.2022 вбачається, що Іванківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі, Київської області повідомляє про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , -помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №25 від 18.12.1998 року складений виконавчим комітетом Оранської сільської ради Іванківського району, Київської області./а.с.10/

Згідно довідки виданої виконкомом Оранської сільської ради, Іванківського району, Київської області №334 від 07 вересня 1999 року вбачається, що згідно з записом в погосподарчій книзі №2 Оранської сільської ради померлому ОСОБА_4 , на праві особистої власності належав жилий будинок з надвірними будівлями, який розміщений на земельній ділянці розміром 0,08 га закріпленій за Оранською сільською радою, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; будинок дерев`яний, критий шифером, житлова площа становить 48 м.кв.; господарчі будівлі: хлів дерев`яний, критий шифером, погріб цегляний; страхова оцінка будівель становить 11439 гривень; заборгованості по податках та страхових платежах на цей будинок немає; відсутність заборон перевірено; громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_5 прийняли спадщину протягом шести місяців після смерті батька ОСОБА_4 , доглянули та похоронили батька, підтримують будівлі в належному стані, сплатили належні податки./а.с.9/

Згідно заяви зареєстрованої в реєстрі за №1815 від 05 серпня 1999 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лаврент`євою Е.О., вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , який мешкав за адресою: Київська обл., Іванківський р-н, с.Оране. ОСОБА_5 пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини, в зв`язку з чим вона повідомила, що до суду за продовженням строку на прийняття спадщини звертатись не буде./а.с.5/

Згідно доручення вбачається, що 21.09.99 отримала 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) ОСОБА_6 ; ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 АДРЕСА_2 довіряє ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 АДРЕСА_3 розпоряджатись її частиною спадщини, яку їй залишили батьки в АДРЕСА_1 ./а.с.7/

Згідно договору дарування від 25.11.1999 р. ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_2 дарує ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_3 власну спадщину /дім-садибу/ яку їй залишили батьки по АДРЕСА_1 ./а.с.8/

Згідно довідки №534 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради громадянці ОСОБА_2 , 1947 року народження про те, що вона дійсно проживає без реєстрації з 1991 року за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.19/

Згідно довідки №535 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради громадянину ОСОБА_1 , 1944 року народження про те, що він проживає без реєстрації з 1991 року за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.18/

Згідно довідки №536 від 12.07.2022 р., виданої виконкомом Іванківської селищної ради про те, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає./а.с.17/

Згідно довідки вих.№42 від 16.09.2014 р. БТІ ФОП « ОСОБА_7 », виданої про те, що житловий будинок з господарчими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 згідно архівних даних по Іванківському району на праві власності за ОСОБА_4 зареєстрований не був, технічна інвентаризація до 11 вересня 2014 року не проводилась./а.с.16/

Бюро технічної інвентаризації ФОП « ОСОБА_7 » на замовлення технічної інвентаризації ОСОБА_1 , виготовлено станом на 11 вересня 2014 року Технічний паспорт на садибній (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 справа 390 Серія АЕ, АЕ №001638/а.с.11/, з додатками: план будинку/а.с.12/, схематичний план земельної ділянки/а.с.13/, експлікація приміщень до плану одноквартирного (садибного) житлового будинку/а.с.14/, характеристика будинку, господарських будівель та споруд./а.с.15/

Із технічного паспорта на садибний житловий будинок, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 57,2 кв.м. (житлова площа 51,6 кв.м.), в схематичному плані земельної ділянки: «А, а» житловий будинок; «Б, В, Д» сарай; «Г» вбиральня; «Е» баня; «№1-2» огорожа; «І» водопровід; «ІІ» стічна яма.

Будь-які які докази, якими спростовуються встановлені в судовому засіданні обставини, викладені позивачем, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 добросовісно володіє майном особисто останні 18 років, він відкрито користується садибним житловим будинкомта утримує його. Обставин, які б свідчили про заборону чи обмеження набуття у власність позивачем садибного житлового будинку, судом не встановлено.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на садибний житловий будинок за набувальною давністю підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 82, 247, 263, 265 ЦПК України, ст. 11, 15, 16, 328, 344 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на садибний житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на садибний житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя: О.П. Гончарук