Ухвала

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 757/43701/19-ц

провадження № 61-14206св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса 32»,

розглянув заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (постанови) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса 32», про примусове виконання обов`язку в натурі шляхом зобов`язання прийняти майно зі строкового користування та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса 32», про відновлення некапітальних та капітальних стін, демонтування незаконно встановлених загально-будинкових комунікацій та відновлення загально-будинкових комунікацій, відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року у складі судді Батрин О. В. та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Голуб С. А., Ігнатченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про примусове виконання обов`язку в натурі шляхом зобов`язання прийняти майно зі строкового користування.

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство Щорса 32» (далі - ТОВ «ЖЕП «Щорса 32»), про відновлення некапітальних та капітальних стін, демонтування незаконно встановлених загально-будинкових комунікацій та відновлення загально-будинкових комунікацій, відшкодування збитків.

22 листопада 2019 року протокольною ухвалою зустрічний позов ОСОБА_2 було прийнято до спільного розгляду з позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 прийняти від ОСОБА_1 з тимчасового безоплатного користування групу нежитлових приміщень № НОМЕР_1, загальною площею 175,4 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 000, що було предметом договору тимчасового безоплатного користування нежитловими приміщення від 25 червня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі під № 915 шляхом документального оформлення такого прийняття відповідним актом передачі-приймання.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 здійснити відновлення не капітальних та капітальних стін у групі нежитлових приміщень № НОМЕР_1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до технічних характеристик, визначених у технічному паспорті, який виготовлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертні та інженерні рішення» станом на 16 червня 2019 року, інвентаризаційна справа № 7042.

Зобов`язано ОСОБА_1 демонтувати незаконно встановлені загально-будинкові комунікації та здійснити відновлення загально-будинкових комунікацій у групі нежитлових приміщень № НОМЕР_1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічних характеристик, визначених у проектно-технічній документації «Житловий будинок в складі окремих секцій з підземними автостоянками та приміщеннями громадського обслуговування (ПК1) на АДРЕСА_2 », розробленої та затвердженої Приватним підприємством «Коматек» у 2006 році, а саме: у приміщенні № 2 об`єкта відновити каналізацію побутову, яка позначена на схемі проектно-технічної документації позначкою «К1» шляхом встановлення її під каналізацію зливову, яка позначена на схемі проектно-технічної документації позначкою «К2», шляхом встановлення її під стелею приміщення таким чином, щоб вказані каналізаційні мережі проходили транзитом через вказане приміщення № 2 об`єкта та під стелею з необхідним кутом нахилу без будь-яких відгалужень, поворотів, врізок, ревізій, прочисних пристроїв.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 штраф у розмірі 100 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 листопада 2020 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2021 року в частині задоволених зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 залишено без змін.

17 серпня 2022 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить поновити строк на подачу цієї заяви та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 грн.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає.

У передбачених статтею 270 ЦПК України випадках, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

Також у пункті 51 зазначеної постанови зроблено висновок, що відсутність у матеріалах справи заяви про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення свідчить про відсутність підстав для розгляду поданих документів.

Верховний Суд вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки заявник не заявляв, як відповідного клопотання до закінчення розгляду справи у касаційному провадженні, так і не звертався до суду із заявою про намір надання доказів понесення ним відповідних витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу заявника на те, що посилання у відзиві на розмір витрат, які сторона планує понести у зв`язку з касаційним переглядом справи, не є тотожним із заявою про намір подати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення у справі.

За відсутності заяви про надання доказів після ухвалення судового рішення, не підлягає розгляду й клопотання заявника про поновлення строку на подання цієї заяви.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення (постанови) у справі відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк