П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткова)

18 листопада 2022 року м. Київ

Справа № 753/22663/21

Провадження № 22-з/824/826/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Вербової І. М., Нежури В. А.

секретар Івасенко І. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Вітра В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець Крайчинський Сергій Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №7488, виданий 08.08.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. на підставі заяви ПАТ «Приватбанк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року стягнуто із АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 400 грн.

Не погодившись із додатковим рішенням суду, адвокат Наконечна А.В. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» подала апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу адвоката Наконечної А.В. в інтересах АТ КБ «Приватбанк» залишено без задоволення. Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року залишено без змін.

20 жовтня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката Вітра В.М. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції при перегляді справи не було вирішено питання про судові витрати, які позивач ОСОБА_1 поніс у зв`язку із апеляційним переглядом справи. Про орієнтовні розміри судових витрат на правничу допомогу, який очікував понести позивач, було заявлено у відзиві на апеляційну скаргу. Докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу подаються до суду у строки, визначені ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року питання про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 4 статті 270 ЦПК України вважала за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що адвокат Вітер В.М. в інтересах ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, в сумі 15 000 грн, також зазначив, що докази будуть надані суду згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

До заяви про розподіл судових витрат, яка подана адвокатом Вітром В.М. в інтересах ОСОБА_1 після апеляційного перегляду справи, долучено договір про надання правової допомоги № 22-22К від 12.09.2022 року, укладений між адвокатом Вітром В.М. та ОСОБА_1, детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом по цивільній справі №753/22663/21 від 03.10.2022 року, акт приймання-передачі надання послуг від 03.10.2022 року та квитанція до прибуткового касового ордера №14 від 03.10.2022 року.

Згідно договору про надання правової допомоги № 22-22К від 12.09.2022 року, розмір оплати за надані послуги (гонорар) сторони визначили у фіксованій сумі, в розмірі 15 000,00 грн.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг та квитанції, адвокатом надано, а клієнтом прийнято та оплачено послугу з підготовки та подачі відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 травня 2022 року (вартість послуги: 12 000,00 грн);.

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Вітром В.М. правової допомоги ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги № 22-22К від 12.09.2022 року у розмірі 12 000,00 грн.

Згідно позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Слід відмітити і те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Оскільки витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі підтверджені належними доказами, вказані докази були надані суду у строк, визначений процесуальний законом, заперечень щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу АТ КБ «ПриватБанк» до суду не подано, колегія суддів вважає за можливе ухвалити у справі додаткове рішення (постанову) про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, які понесені останнім у зв`язку з апеляційним переглядом справи.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 368, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката Вітра В`ячеслава Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товаристваКомерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді І. М. Вербова

В. А. Нежура