Справа № 452/1490/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" листопада 2022 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Галина В.П.,
секретар судового засідання Задорожна В.Б.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Стецяк Вікторії Мар`янівни до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,
за участю представника позивача ОСОБА_3 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Стецяк В.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 із житлового будинку без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову посилався на те, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , житлова площа становить 49, 1 кв. м. та складається із трьох житлових кімнат площею 15,6 кв. м., 15,8 кв. м., 17,7 кв. м. У житловому будинку зареєстровані та проживають: він, ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їхня дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правнучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Дружина позивача - ОСОБА_4 є інвалідом І групи та у неї ампутовані дві нижні кінцівки. Вона пересувається по дому на інвалідному візку та потребує постійного стороннього догляду.
Позивач є людиною похилого віку, на момент подачі позову йому виповнилось 84 роки. У зв`язку із похилим віком він також потребує сторонньої допомоги. Догляд за батьками здійснює їх дочка ОСОБА_6 .
Дочка позивача - ОСОБА_5 , є також інвалідом з дитинства І групи. На підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_5 визнано недієздатною та призначено опіку. Опікуном згідно рішення суду визначено ОСОБА_9 .
Відповідач постійно та систематично зловживає алкогольними напоями, нищить майно, вчиняє скандали, сварки та чинить домашнє насильство по відношенню до колишньої дружини ОСОБА_10 та усіх членів її сім`ї, у тому числі і позивача.
Оскільки такі сварки відбуваються на очах у позивача, його хворої дружини та доньки, це створює нестерпні та неможливі умови для життя спільно з ним у житловому будинку. Крім того виділити йому окремо кімнату на проживання не є можливим через малу житлову площу. У одній із кімнат проживає ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ще у одній проживає матір та батько, а у третій кімнаті проживають ОСОБА_13 та відповідач.
На підставі постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2018 року у справі №452/2913/18 відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 -2 КУпАП (домашнє насильство).
У 2022 році відповідач систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до колишньої дружини та дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_14 в присутності позивача, його дружини та хворої дочки ОСОБА_11 , що негативно впливає на їх психологічний стан, а хвороба ОСОБА_11 через перебування у постійній стресовій обстановці прогресує, вона стає агресивною та знервованою.
Зокрема, у Самбірському міськрайонному суді у даний час перебуває на розгляді чотири справи про адміністративне правопорушення - домашнє насильство, яке відповідач вчиняв 24 квітня 2022 року, 26.04.2022 року, 23.05 2022 року та 06.06 2022 року.
6 червня 2022 року відповідач, будучи у стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі умисно в`їхав у подвір`я позивача та зніс огорожу. З приводу даного факту у Самбірському міськрайонному суді перебуває справа про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України відносно відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 та його колишня дружина ОСОБА_6 спільно проживати не можуть, оскільки перебувають у неприязних відносинах та шлюб між ними розірвано на підставі рішення суду. Враховуючи, що відповідач систематично порушує правила співжиття, робить неможливим проживання в житловому будинку позивача та інших членів сім`ї, попереджувальні заходи не дають результату, тому позивач змушений звернутись з позовом до суду про виселення відповідача із житлового будинку без надання йому іншого жилого приміщення.
Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився, представник позивача адвокат Стецяк В.М. в підготовчому засіданні позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у підготовчому засіданні позов визнав, згідний на його задоволення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав:
Згідно зі ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , наведене підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.03.2008 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18064620 від 12.03.2008 року (а.с. 9-10).
Згідно технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 24.12.1990 року відомо, що житлова площа будинку АДРЕСА_1 становить 49, 1 кв. м. та складається із трьох житлових кімнат площею 15,6 кв. м., 15,8 кв. м., 17,7 кв. м. (а.с. 11-13).
Із довідки про склад сім`ї від 05.05.2022 року, виданої виконавчим комітетом Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області відомо, що у вказаному житловому будинку зареєстровані та проживають: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , - його дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , їх дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онука - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правнучка - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 19).
Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 06.12.1960 року одружився із ОСОБА_15 (а.с. 14).
Згідно довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії серії 12ААА №806882 від 18.10.2018 року відомо, що ОСОБА_4 є інвалідом першої А групи та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 22).
Позивач є людиною похилого віку; із копії паспорта громадянина України відомо, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 5-8).
Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 15).
Відповідно до витягу із акту огляду МСЕК № 019618, ОСОБА_5 є інвалідом з дитинства першої групи у зв`язку з хворобою і за нею необхідний догляд (а.с. 18).
На підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ОСОБА_5 визнано недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_14 (а.с. 16-17).
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім чоловіком дочки позивача ОСОБА_6 , шлюб між ними розірвано в судовому порядку, рішення набрало законної сили (а.с. 20-21). Факти вчинення відповідачем домашнього щодо колишньої дружини ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 підтверджуються копіями постанов Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2022 року, 09.08.2022 року (а.с. 39-40).
Із копії постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2018 року відомо про факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення домашнього насильства щодо дружини ОСОБА_6 .
Згідно копії постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20.10.2022 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Положеннями ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною 1 ст.383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
За змістом ч. 1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.
Згідно з ст. 157 ЖК України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
У відповідності до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Виселення через неможливість спільного проживання може мати місце лише при систематичному порушенні винним правил співжиття.
У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12 квітня 1985 року надано роз`яснення, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Беручи до уваги усе наведене в сукупності, суд доходить висновку, що позов є підставний та підлягає до задоволення. Відповідач справді порушує правила співжиття, що чинить негативний вплив на власника майна та членів його сім`ї. Відповідач позов визнав, згідний на його задоволення.
Керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням по АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із житлового будинку по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення буде складено 14.11.2022 року.

Суддя