Справа № 749/1/22
Номер провадження 2/749/94/22
"21" листопада 2022 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді: Кравчук М. В.
за участю секретаря: Павленко В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ справу за позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Яна Плюс» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат, 3 % річних, -
За доводами позивача між батьком позивача, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем був укладений договір оренди землі без номеру від 27 січня 2006 року. Відповідно до пункту 9 договору відповідач зобов`язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельними ділянками, не пізніше 20 січня наступного року дії договору оренди земельних ділянок сплачувати орендну плату у розмірі 1%, що суперечить Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» № 92/2002 від 02.02.2002 р., яким встановлено розмір орендної плати не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.
Як зазначає позивач, зі слів відповідача розмір орендної плати вони поступово підвищували і з 2017 року вона складає 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Всім орендарям відповідач перераховував орендну плату в однаковому відсотковому розмірі від нормативної грошової оцінки землі пропорційно розміру земельної ділянки.
Позивач стверджує, що неодноразово звертався в усному порядку до відповідача щодо сплати орендної плати за користування ділянкою. Натомість відповідач запропонував укласти новий договір оренди на ділянку, який було укладено 01.04.2021 р., розмір орендної плати відповідно до пункту 8 вказаного договору встановлено у розмірі 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. Що стосується виплати орендної плати за попередні роки представник відповідача обіцяв оплатити але в пізніший строк, оскільки сума велика.
За доводами позивача, питання до цього часу так і залишилося невирішеним, заборгованість за орендну плату не виплачена. 11.10.2021 р. позивачем на юридичну адресу відповідача відправлено лист-претензію з вимогою про сплату заборгованості. На лист-претензію відповідь не надходила. На даний час відповідачем не виплачено орендну плату за 2008-2020 роки.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.01.2022 р. самовідвід судді Щорського районного суду Чернігівської області Шаповал З. О. було задоволено.
Справу передано судді-доповідачу 12.01.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 17.01.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 15.02.2022 р.
14.02.2022 р. надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі, зареєстроване за вх. № 512.
15.02.2022 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» № 2/0/9-22 від 08.03.2022 р. було змінено територіальну підсудність справ Щорського районного суду Чернігівської області, та визначено територіальну підсудність таких справ за Згурівським районним судом Київської області.
Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» від 04.05.2022 р. № 27/0/9-22 було відновлено територіальну підсудність судових справ Щорського районного суду Чернігівської області, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 р. № 2/0/9-22, із 05 травня 2022 року.
08.06.2022 р. надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований за вх. № 899, з якого вбачається що ПСП «Яна плюс» позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не відповідають вимогам цивільного законодавства України з наступних підстав.
Відповідач зазначив, що пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця. Пунктом 40 цього договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для змін або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.
Відповідач стверджує, що на виконання умов договору ПСП «Яна плюс» здійснювало нарахування на ОСОБА_2 в період дії договору, сплачувало податки та збори. Більше того, на протязі цих років відбувалося підвищення розміру орендної плати. Дана обставина підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 6856 за 01.01.2020 р. - 08.02.2022 р., відповідно до якої відбувались нарахування за ділянку № 381.
Щодо стягнення пені та інфляційних нарахувань відповідач зазначив, що ПСП «Яна плюс» належним чином виконало зобов`язання перед ОСОБА_1 за таких обставин відсутні правові підстави для нарахування та стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат.
13.06.2022 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зареєстроване за вх. № 311.
16.06.2022 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті у справі № 749/2/22.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 11.07.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.08.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 09.08.2022 р. витребувано від Головного управління ДПС у Чернігівській області: інформацію про те, чи відповідає (відповідав раніше) РНОКПП НОМЕР_2 цифровому коду платника податків: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за 2020 2021 роки. Витребувано від акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» виписку по рахунку НОМЕР_4 (РНОКПП власника рахунку НОМЕР_3 ) за 2020 2021 роки. Оголошено перерву у судовому засіданні до 29.08.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 29.08.2022 р. витребувано від акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» виписку по рахунку НОМЕР_4 (РНОКПП власника рахунку НОМЕР_3 ) за 2020 2021 роки. Оголошено перерву у судовому засіданні до 26.09.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 26.09.2022 р. повторно витребувано від акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» виписку по рахунку НОМЕР_4 (РНОКПП власника рахунку НОМЕР_3 ) за 2020 2021 роки. Оголошено перерву у судовому засіданні до 24.10.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 24.10.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 03.11.2022 р.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 03.11.2022 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено розгляд справи на 21.11.2022 р.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2006 р. між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір оренди землі (а. с. 22-25).
Натомість, відповідачем надано копію договору оренди земельної ділянки, який було зареєстровано у Щорському районному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21 січня 2008 р. (а. с. 64)
Згідно п 8-11 договору, договір укладено на 25 років. У пункті 9 договору визначено розмір орендної плати 309, 00 грн, а з урахуванням індексу інфляції 320, 23 грн.; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції. Орендна плата вноситься один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця.
Пунктом 14 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % (відсотка) несплаченої суми за кожний день прострочення.
За змістом п. 40 вказаного договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку не є підставою для змін умов або розірвання договору.
За положеннями пунктів 43, 44 договору за невиконання або неналежне виконання договору, сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.
У позовній заяві, та претензії від 11.10.2021 р. позивачем зазначено свій РНОКПП: НОМЕР_2 (а. с. 3).
Як вбачається із наданої позивачем картки фізичної особи платника податків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одержав ідентифікаційний код № НОМЕР_3 (а. с. 17).
Згідно додатку 2 до відповіді Головного управління ДПС у Чернігівській області Державної податкової служби України від 17.08.2022 р. № 1642/5/25-01-12-02-09 РНОКПП НОМЕР_2 позивачу не належить (а. с. 127).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
За положеннями ч. ч. 1, 2, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 р. № 161-XIV в редакції станом на 28.12.2017 р. (далі Закон № 161) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно ст. 13 Закону № 161 договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом абз. 5 ч. 1 ст. 24 Закону № 161 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 21 Закону № 161 орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Оскільки договором, укладеним у січні 2008 р., зареєстрованим 21 січня 2008 р. передбачалося розірвання договору, укладеного між сторонами 27.01.2006 р., то правовідносини щодо оренди земельної ділянки з 2008 р. між сторонами були врегульовані саме договором від 2008 р. починаючи з 21.01.2008 р.
Згідно ст. 1 Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 р. № 92/2002 в редакції від 13.09.2002 р., чинній на момент укладення договору від 27.01.2006 р., а також договору укладеного між сторонами у 2008 р., зареєстрованому 21 січня 2008 року, визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі неменше 1,5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки(паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.
Таким чином, положення договору від 2008 р., яким передбачалася орендна плата у розмірі 2 %, на момент його укладення положенням Указу № 92 не суперечили.
Указом Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 внесено зміни до Указу № 92, з урахуванням яких визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв)у розмірі неменше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.
Разом з тим, Указ Президента України від 19 серпня 2008 року № 725/2008 набрав чинності 01 вересня 2008 року та не містить положень щодо його ретроспективної дії (зворотньої дії нормативно-правового акта у часі) чи прямої дії незалежно від договірних умов оренди землі.
Згідно ст. 23 Закону № 161 орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
Згідно із пунктом 35 договору оренди земельної ділянки зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов договору спір розв`язується в судовому порядку.
Таким чином, суд відхиляє доводи позивача про те, що орендна плата мала нараховуватися відповідачем у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.
При цьому, договором оренди земельної ділянки було передбачено перегляд розміру орендної плати в тому числі з урахуванням інфляції.
Верховний Суд у постанові від 23 червня 2022 року у справі № 193/805/20 зазначив, що нормами статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що розмір орендної плати визначається у договорі, а її обчислення (для сплати) здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором. Законодавчо не передбачено автоматичної зміни розміру орендної плати за договором оренди землі з урахуванням щорічної індексації нормативної грошової оцінки. Хоча природа як індексації нормативної грошової оцінки, так і індексації орендної плати базується на індексі споживчих цін, обрахованих Державною службою статистики України, однак індексація нормативної грошової оцінки не є тотожною індексації орендної плати. Водночас, з урахуванням положень статті 21 Закону України «Про оренду землі» та принципу свободи договору, сторони договору оренди землі можуть передбачити саме автоматичну щорічну індексацію нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати за договором оренди землі. Проте у такому разі, зважаючи на природу індексації, одночасна подвійна індексація орендної плати та індексація нормативної грошової оцінки не повинна застосовуватися.
За положеннями договору оренди земельної ділянки у цій справі індексації підлягає саме розмір орендної плати.
Відтак суд дійшов висновку, що відповідачем правильно розраховано розмір орендної плати, який підлягав виплаті позивачу, як спадкоємцю ОСОБА_2 .
Свідоцтво про право на спадщину на орендовану земельну ділянку позивач отримав 05.10.2020 р.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду (емфітевзис) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.
Позивач отримував від відповідача орендну плату, що вбачається із відповіді Головного управління ДПС у Чернігівській області Державної податкової служби України від 17.08.2022 р. № 1642/5/25-01-12-02-09.
Вказані обставини також підтверджуються випискою по рахунку позивача.
Натомість позивачем жодних чином не було спростовано отримання від відповідача орендної плати.
Відтак суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення орендної плати, оскільки спір в цій частині відсутній.
У відповідності до ч. 3 ст. 1481 ЗК України (в редакції, що була чинною станом на 05.10.2020 р.) особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).
Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів того, що до грудня 2020 року (період виплати відповідачем орендної плати за попередні періоди) останній заявив про себе як про нового власника земельної ділянки на виконання вимог вищепроцитованих норм.
Крім того, у позовних вимогах позивач зазначає, що жодних коштів при відкритті спадщини на депозитному рахунку не було.
Натомість, суд зауважує, що в силу вимог ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Факт смерті батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 виключає можливість перебування відповідних коштів на депозитному рахунку нотаріуса.
Крім того, суд звертає особливу увагу на ту обставину, що з матеріалів справи вбачається (і не спростовано позивачем), що спадкова справа заведена під № 66/2020.
Відповідно до п. 11.3 Р. 11 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5, у відповідній редакції, спадковій справі присвоюється номер, який складається з порядкового номера, за яким вона зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ, та зазначається через дріб (дефіс) рік, у якому вона заведена.
Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В той же час, позивач не довів, що у період з дати смерті спадкодавця (10.03.2008 р.) до моменту звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини (2020 рік - рік заведення спадкової справи), були порушені його права, свободи та законні інтереси невнесенням коштів на депозитний рахунок, оскільки факт звернення у цей період до нотаріуса з відповідною заявою матеріалами справи не підтверджується.
Крім того, суд також зауважує, що згідно п.п. 9.1 п. 9 Глави 9 Р. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок), видача з депозиту грошових сум або цінних паперів здійснюється за заявою, яку подає депонент, за заявою та рішенням господарського суду, які подає ліквідатор громадянина-підприємця. На заяві нотаріусом здійснюється службова відмітка про встановлення особи депонента, ліквідатора громадянина-підприємця, реквізити документа, на підставі якого особу було встановлено, та вказується документ, що підтверджує право на одержання депозитних сум (свідоцтво про право на спадщину, рішення суду, довіреність тощо).
При цьому, згідно п. п. 5.1 п. 5 Глави 21 Р. 2 Порядку якщо під час ужиття заходів щодо охорони спадкового майна нотаріусом будуть виявлені грошові суми (цінні папери), що залишилися після померлого, вони вносяться на відповідні рахунки для обліку депозитних сум державної нотаріальної контори чи приватного нотаріуса, про що виписується відповідна квитанція. Квитанція підшивається до спадкової справи, а її корінець залишається у справах державної нотаріальної контори чи у справах приватного нотаріуса.
Натомість, в силу вимог абз. 2 п. п. 1.1 п. 1 Глави 21 Інструкції сторони правочину, в тому числі і попереднього, можуть домовитись про депонування грошових сум у депозиті нотаріуса з метою виконання зобов`язань та наступного їх безготівкового перерахування нотаріусом особі, на ім`я якої вони були внесені безготівковим шляхом, у зв`язку з настанням певної події, що обумовлена договором.
Вказане нормативне регулювання не суперечило Інструкції про порядок обліку депозитних операції у державних нотаріальних конторах та в приватних нотаріусів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.02.2003 р. № 13/5, що втратила чинність.
За цих обставин, суд зауважує, що позивач у обґрунтуванні позовних вимог помилково підмінив процедуру внесення коштів на рахунки для обліку депозитних сум під час ужиття заходів щодо охорони спрадкового майна (що становить зміст спірних правовідносин) процедурою депонування грошових сум у депозиті нотаріуса, про що сторони зобов`язання мають дійти відповідної домовленості, докази чого в матеріалах справи відсутні.
Відтак доводи позовної заяви в цій частині відхиляються судом як безпідставні.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Зважаючи на те, що судом попередньо встановлена відсутність порушень зобов`язань відповідача перед позивачем, суд відхиляє позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Яна Плюс» про стягнення орендної плати, пені, інфляційних втрат, 3 % річних відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Чернігівського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. В. Кравчук