Справа № 336/6172/22
Провадження № 2-о/336/286/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 р.

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (представник заявника адвокат Усенко Антон Володимирович), заінтересована особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2022 р. до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Усенко А.В., про встановлення факту що має юридичне значення.

За заявою ОСОБА_1 просить встановити факт, що вона самостійно виховує дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдина здійснює за дітьми постійний догляд та їх утримання.

Заява подана в порядку окремого провадження.

Вивчивши заяву та матеріали, що до неї додані, суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Так, в поданій заяві представник заявника вказує на те, що встановлення факту самостійного виховання дітей віком до 18 років, самостійного догляду за ними та утримання, надає можливість ОСОБА_1 переміщення дітей без документального оформлення згоди від батька, який не проживає разом з дітьми; для зняття з реєстрації місця проживання та реєстрації дітей за новим фактичним місцем проживання; для можливості забезпечити дітям відпочинок за кордоном; для супроводу дітей за кордоном, а також для перетину державного кордону України, разом з дітьми.

Перевіривши заяву та документи додані до неї приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Ч.4 ст.294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Батько дітей ОСОБА_4 , якого заявник не вказує заінтересованою особою, не позбавлений батьківських прав, не визнаний судом безвісно відсутнім, питання про визначення місця проживання дітей за згодою батьків чи за рішенням суду документально заявником не підтверджено.

Відповідно до положень ст.41 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Питання, зокрема, щодо визначення місця проживання дітей, або позбавлення батьківських прав, чи виїзд дітей за кордон без згоди батька, повинно вирішуватись між батьками відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, суд приходить до висновку, із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Висновки суду не суперечать практиці Верховного суду і відповідають Правовій позиції викладеній при винесенні Постанови ВС від 19.10.2020 по справі№ 161/3933/18, де вказано, що у судовому порядку підлягають встановленню юридичні факти, які мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Залежно від обставин юридичні факти за критерієм їх правових наслідків розрізняють на: правовиникаючі, правозмінюючі, правопризупиняючі, правовідновлюючі, правоприпиняючі. Така класифікація відповідає римській максимі ex facto ius oritur (право виникає з факту).

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Згідно із ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у не права, за захистом якого вона звернулась до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 265, 315-319 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (представник заявника адвокат Усенко Антон Володимирович) заінтересована особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк