КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/743/2022
справа № 754/4352/21
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі:
Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.
Суддів: Соколової В.В.
За участі секретаря Моторіної В.А.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» Танцюри Юлії Борисівни про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача,
У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування в розмірі 242089 грн. 50 коп., три відсотка річних в розмірі 126045 грн. 61 коп., пеню на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за період з 22.03.2020 року по 11.03.2021 року в розмірі 22344250 грн.

Стягнено з Акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 11350 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 вересня 2022 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 закрито.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» Танцюри Юлії Борисівни задоволено.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року скасовано та постановлено нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача залишити без задоволення.

22 вересня 2022 року представник Акціонерного товариства «ОТП Банк» Танцюра Юлія Борисівна подала до суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 судові витрати на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», а саме витрати на професійну правову допомогу у розмірі 161 520,00 гривень понесених при розгляді справи у суді першої інстанції та 276 849, 84 гривень при розгляді у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Судом встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» Танцюри Юлії Борисівни задоволено.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року скасовано та постановлено нове рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача залишити без задоволення.

У разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача ( ч. 2 п.2 ст. 141 ЦПК України).

За приписами підпункту в) пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв?язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, при постановленні судового рішення у справі Київським апеляційним судом не вирішено питання про судові витрати, як то передбачено положеннями ст. 141 ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про розподіл судових витрат представник відповідача просив покласти судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 438 369, 84 грн на ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов?язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з?ясувати склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов?язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов?язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, між АТ «ОТП Банк» та Адвокатським об`єднанням «Еверліґал» було укладено рамковий Договір про надання правової допомоги від 22.06.2022 року №22/06-22 та договір про надання правової допомоги від 22.08.2022 року №22/06-22, що підтверджується копіями договорів, з яких вбачається обсяг виконаних робіт та їх загальна вартість.

З акту приймання - передачі наданих юридичних послуг/правової допомоги за договором про надання правової допомоги №22/06-22 від 22 серпня 2022 року також вбачається перелік виконаних робіт (а.с. 19 том 4 )

Платіжне доручення № від 30 серпня 2022 року свідчить про перерахування платежу у сумі 276 849, 84 гривень згідно договору від 22.08.2022 року з призначенням (юридичні послуги) отримувачу Адвокатське об`єднанням «Еверліґал» від платника АТ «ОТП Банк» ( а.с. 18 том 4 ).

Як вбачається із наданих доказів сторонами Договорів про надання правової допомоги визначено фіксований розмір винагороди за весь обсяг робіт.

Верховний Суд у Постанові за № 640/18402/19 від 28.12.2020 зазначив, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 статті 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Жодних вмотивованих аргументів щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу позивачем не надано.

При цьому відповідачем дотримано передбачені приписи ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню .

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» Танцюри Юлії Борисівни задовольнити .

Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» судові витрати на професійну правничу допомогу у суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 438 369 ( чотириста тридцять вісім тисяч триста шістдесят девять) гривень 84 копійки .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя - доповідач:

Судді: