Справа № 336/3285/22
Провадження № 2/336/3329/2022
23 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С. за участю секретаря судового засідання Бублій Є.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача Кузнєцова М.І. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якій просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2021 у сумі 485 455,27 гривень, з яких: заборгованість по кредиту строкова - 412 508,10 грн., заборгованість по кредиту прострочена - 33 088,20 грн., заборгованість по процентах поточна - 6 308,90 грн., заборгованість по процентах прострочена -31 644,80 грн., заборгованість за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (3% річних) -285,29 грн., сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 1 619,98 грн., станом на 31.05.2022.
Позов обґрунтовує тим, що 28.03.2018 між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір №0294/03/2018/0184, відповідно до умов якого банк, шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр-Україна плюс», надав відповідачу на придбання автомобіля Subaru XV 20, 2018 року випуску кредит у сумі 701 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому Договором. Кредит надано з 28.03.2018 по 27.03.2025. Цього ж дня між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір застави транспортного засобу №0294/03/2018/0184/3. Крім цього, 28.03.2018 між банком та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №0294/03/2018/0184/П. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, відповідачі ж свої зобов`язання за Кредитним договором та договором поруки виконували не належним чином, у зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідачів вищевказану заборгованість, а також сплачений судовий збір за подання позову у сумі 7 281,83 гривні. Ухвалою суду від 27.07.2022 відкрите провадження у справі за позовом до ОСОБА_1 . У відкритті провадження до ОСОБА_3 - відмовлено на підставі того, що згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 25.07.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказаною ухвалою розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, призначено на 22.09.2022.
22.09.2022 ОСОБА_1 подав заяву про перенесення розгляду справи, в якій зазначив про необхідність надання часу для ознайомлення з позовом та врегулювання питання.
22.09.2022 судове засідання було відкладено на 20.10.2022, у зв`язку з неявкою сторін.
Судові повістки про виклик у наступне судове засідання були завчасно отримані сторонами.
Згідно поштового повідомлення, відповідачем ухвала про відкриття провадження та позов з додатками були отримані 22.09.2022, відтак, останнім днем подання відзиву на позов було 08.10.2022. Відзив в зазначений термін подано не було.
20.10.2022 судове засідання, призначене на 09.30 год. було відкладено 07.11.2022 на підставі Наказу голови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №17 від 14.10.2022.
07.11.2022 від представника відповідача - адвоката Біленка О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю підготувати відзив на позовну заяву.
07.11.2022 судове засідання було відкладено на 23.11.2022, у зв`язку з неявкою сторін.
Судові повістки про виклик у наступне судове засідання були завчасно отримані сторонами.
Станом на 23.11.2022, відзив на позов ані відповідачем, ані його адвокатом подано не було.
22.11.2022 о 19.08 год. на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя адвокатом Біленко О.В. (зареєстровано у суді 23.11.2022) надіслано клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що 22.11.2022 на 10.30 год. Нікопольським міським судом Дніпропетровської області призначено судове засідання відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, захисником якого є адвокат. Зазначені обставини унеможливлюють участь адвоката Біленка О.В. в судовому засіданні 23.11.2022 по справі №336/3285/22.
Будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування клопотання суду надано не було.
У судове засідання представник позивача не з`явилася. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач та його захисник - адвокат Біленко О.В., будучи згідно ст.128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Відповідач причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі, відзив на позов та заперечення не надав.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до та частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно ч.ч.7,8 ст.178 ЦПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ч.4 ст.179 ЦПК України передбачено, що відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Згідно п.1 ч.1ст.191 УПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.
Згідно ч.1 ст.199 ЦПК України, у строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ч.ч. 1,2,6 ст. 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Так, згідно поштового повідомлення, відповідачем ухвала про відкриття провадження та позов з додатками були отримані 22.09.2022, відтак, останнім днем подання відзиву на позов було 08.10.2022. Однак, відзив в зазначений термін подано не було.
07.11.2022 від представника відповідача - адвоката Біленка О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю підготувати відзив на позовну заяву. Судове засідання було відкладено на 23.11.2022.
Станом на 23.11.2022, відзив на позов ані відповідачем, ані його адвокатом подано не було.
22.11.2022 о 19.08 год. на електронну адресу суду адвокатом Біленко О.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що 22.11.2022 на 10.30 год. Нікопольським міським судом Дніпропетровської області призначено судове засідання відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України, захисником якого є адвокат. Зазначені обставини унеможливлюють участь адвоката Біленка О.В. в судовому засіданні 23.11.2022 по справі №336/3285/22.
Будь-яких документів в обґрунтування клопотання суду надано не було.
Вивчивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Біленко О.В. завчасно були обізнані про дату розгляду справи.
Відповідачем копія ухвали про відкриття провадження разом з позовом і додатками до нього були отримані ще 22.09.2022.
Станом на день розгляду справи, відзиву, заперечень на позов чи будь-яких пояснень від відповідача та його адвоката до суду не надходило.
Крім того, адвокатом двічі було подано клопотання про відкладення розгляду справи, до яких не було долучено жодного доказу обґрунтованості неможливості розгляду справи.
Так, подане адвокатом 22.11.2022 клопотання не містить доказів того, що він дійсно приймає участь у справі Нікопольського міського суду Дніпропетровської області та є захисником Зайцева Д.В., обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України, а також, що судове засідання по вказаній справі дійсно було призначено на 22.11.2022 на 10.30 год.
Крім того, суду не надано доказів того, чому адвокат не можу бути присутнім в судовому засіданні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, призначеному на 09.00 год. 23.11.2022, тоді як у Нікопольському міському суді Дніпропетровської області розгляд справи призначено на 10.30 год. 22.11.2022.
З огляду на вищевказане, суд вважає, що дії адвоката Біленка О.В. мають ознаки недобросовісного користування наданими правами, зокрема правом на відкладення розгляду справи з метою уникнення його довірителем ( ОСОБА_1 ) цивільної відповідальності.
Крім того, клопотання адвоката від 07.11.2022 про відкладення розгляду справи, не містило вимог щодо можливості продовження строку для надання відзиву, оскільки строк його подачі сплив ще 08.10.2022.
Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.
Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Біленко О.В. неодноразово подаючи заяви/клопотання про відкладення розгляду справи, намагалася затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для них судового рішення, використовуючи надані процесуальні права всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.
За своїм значенням принцип диспозитивності не є абсолютним, тому він не може служити виправданням безпідставного здійснення процесуальних прав, не пов`язаних з метою реального захисту своїх інтересів у встановленому законом порядку.
Вказані дії, спрямовані на зловживання процесуальними правами, хоч і виглядають як дії, спрямовані на повне та всебічне дослідження обставин справи або захист порушеного права, однак по суті були спрямовані на деструктивність судового розгляду.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Відтак, оцінивши у сукупності дії відповідача та його представника - адвоката Біленка О.В., а також враховуючи вимоги ЦПК України щодо подання у визначені ним строки документів, як доказів по справі, в обґрунтування своєї позиції, суд відмовляє в задоволенні поданого 22.11.2022 о 19.08 год. на електронну адресу суду адвокатом Біленко О.В. клопотання про чергове відкладення розгляду справи.
Суд вважає, що вищевказані обставини та процесуальна поведінка осіб, які є відповідачем та його представником по справі, протягом розгляду справи в суді дозволили суду прийти до висновку про наявність правових підстав щодо розгляду справи без чергового відкладення судового засідання.
Судом встановлено та перевірено матеріалами справи, що 28.03.2018 між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №0294/03/2018/0184, відповідно до п. 1.1 умов якого Банк шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «Автоцентр-Україна плюс» надав Відповідачу кредит у сумі 701000,00 грн. на придбання автомобіля Subaru XV 20, 2018 року випуску.
Згідно п.п. 1.2.1 Кредитного договору, кредит надано з 28.03.2018 по 27.03.2025.
Відповідно до п.п. 1.3.1,1.3.2 Кредитного договору, за користування кредитними коштами у межах строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 16,99% річних та є фіксованою. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені цим Договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється у розмірі 21,99% річних.
Відповідно до Додатку №2 до Кредитного договору, яким встановлено Графік зменшення заборгованості по кредиту та з яким під особистий підпис був ознайомлений позичальник, останній, починаючи з 10.05.2018 по 27.03.2025 повинен сплачувати щомісячні платежі, у сумах зазначених у Графіку.
Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, відкритий у Банку зазначеної за договором суми, відповідно до п.1.1. Кредитного договору.
Крім того, 28.03.2018 одночасно з Кредитним договором (п.2.1, п.2.3 Кредитного договору) між Банком та відповідачем було укладено Договір застави транспортного засобу №0294/03/2018/0184/3
Також, 28.03.2018 між Банком, відповідачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №0294/03/2018/0184/П.
Відповідно до умов п.1.1. Договору поруки, Поручитель поручається перед кредитором за виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2018 року, за умовами якого Позичальник зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у Кредитному договорі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках передбачених кредитним договором, договором забезпечення та цим договором.
Згідно п. 1.4. Договору поруки, Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених кредитним договором.
Відповідно до п.2.2. Договору поруки, поручитель зобов`язаний не пізніше 2-х банківських днів з дати отримання письмової вимоги Кредитора, перерахувати суму заборгованості Позичальника за кредитним договором.
Згідно п.6.5. Договору поруки, на вимогу кредитора Поручитель зобов`язується сплатити усі штрафні санкції та видатки кредитора у разі їх виникнення згідно умов цього договору та чинного законодавства України.
В порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач ОСОБА_1 перестав належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати заборгованість за кредитом, у зв`язку з чим 31.01.2021 на його адресу було направлено Лист-вимогу № 1294040/2022, про дострокове повернення виниклої за кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2018 заборгованості у сумі 470 195,09 гривень, яка станом на день звернення з вказаним позовом до суду, залишена без виконання.
Вказана обставина не була спростована відповідачем.
Крім того, 20.06.2022 на адресу поручителя ОСОБА_3 було направлено лист-вимогу № 513/594/2022 про дострокове повернення виниклої за кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2018 заборгованості у сумі 483 550,00 гривень.
Згідно матеріалів справи, вказана вимога також залишилася без виконання.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Тобто, належним виконанням зобов`язань з боку Позичальника є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строк, у розмірі, як це було визначено кредитним договором.
Згідно зі ст.530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк, а якщо строк визначений моментом вимоги, то протягом семи днів з моменту отримання вимоги кредитора.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч.1,2 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
Згідно ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 25.07.2022, ОСОБА_3 , яка є поручителем за Договором поруки №0294/03/2018/0184/П від 28.03.2018, померла (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Таким чином, на час вирішення справи, підстав для покладання на ОСОБА_3 цивільної відповідальності за порушення ОСОБА_1 виконання своїх зобов`язань по кредитному договору судом не встановлено.
Позивачем не було надано до суду клопотання про витребування доказів та про уточнення позовних вимог в частині того, що поручитель ОСОБА_3 померла, а відтак позов в частині солідарного стягнення заборгованості не підлягає задоволенню.
Згідно наданого банком розрахунку заборгованості, який суд визнає належним та допустимим доказом по справі, станом на 31.05.2022 заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2018 складає 485 455,27 грн., з яких: строкова заборгованість по кредиту - 412 508,10 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 33 088,20 грн., поточна заборгованість по процентах -6 308,90 грн., прострочена заборгованість по процентах -31 644,80 грн., 3% річних з несвоєчасне виконання зобов`язань з погашення кредиту та відсотків - 285,29 грн. та сума збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 1 619,98 грн.
Відповідачем не було надано відзиву на позов, заперечень, щодо розміру заборгованості, а також контррозрахунку заборгованості.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до частини першої ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.252 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті).
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання (ця правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12).
Як вбачається з матеріалів справи (п. 1.2 Договору), сторони окремо не визначили строк кредитного договору, а погодили термін кредитування (графік зменшення заборгованості по кредиту), термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між Банком та ОСОБА_1 - споживачем банківських послуг (Закон України від 15.11.2016 № 1734-VIII «Про споживче кредитування».
Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.
Питання дострокового повернення кредиту, встановлене у ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якої, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Відповідно до положень п.4.2.3 Кредитного договору, Банк має право в разі порушення зазначених у вказаному пункті умов, звернутись до Позичальника з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів за користування кредитним коштами комісій. Виконання Позичальником Вимоги Банку щодо повернення Кредиту, належних до сплати процентів, комісійних винагород та інших платежів, строк сплати яких не настав, відповідно до умов цього Договору повинно бути проведено Позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку.
Банком Вимога про дострокове повернення боргу у сумі 470 195,09 гривень за Кредитним договором № 1294040/2022 від 28.03.2018 на ім`я відповідача була надіслана 31.01.2021. (а.с. 24-25).
Вказана обставина не була спростована відповідачем.
Згідно із абзацом третім ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України, в договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч.3 ст.1054 ЦК України).
Регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб після 10 червня 2017 року відбувається з урахуванням приписів ЗУ «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також ЗУ «Про захист прав споживачів».
Положення абзацу третього ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлюють обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Закону України «Про споживче кредитування» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги абзацу третього ч.4 ст.16 цього Закону, не дотримавши передбачений кредитним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.
З огляду на викладене, судом встановлено, що позивач ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» повністю дотримався обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання кредиту №№ 1294040/2022 від 28.03.2018, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 , який передбачено Законом України «Про споживче кредитування».
З огляду на вказане, суд приходить до вмотивованого висновку про задоволення позовних вимог та стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості у сумі 485 455,27 гривень.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача повинні бути стягнуті на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 7 281,83 гривня.
Керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором №0294/03/2018/0184 від 28.03.2021 у сумі 485 455 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 27 копійок, яка складається з :
строкової заборгованості по кредиту - 412 508 (чотириста дванадцять тисяч п`ятсот вісім) гривень 10 копійок;
простроченої заборгованості по кредиту - 33 088 (тридцять три тисячі вісімдесят вісім) гривень 20 копійок;
поточної заборгованості по процентах - 6 308 (шість тисяч триста вісім) гривень 90 копійок;
простроченої заборгованості по процентах - 31 644 (тридцять одна тисяча шістсот сорок чотири) гривні 80 копійок;
заборгованості за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків (3% річних) - 285 (двісті вісімдесят п`ять) гривень 29 копійок;
суми збільшення заборгованості з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 1619 (одна тисяча шістсот дев`ятнадцять) гривень 98 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» судовий збір у сумі 7281 (сім тисяч двісті вісімдесят одна) гривня 83 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, буд.1, , МФО 320478, ІПН 58.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання (останнє відоме зареєстроване): АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.С. Звєздова