ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А
23 листопада 2022 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 ; суб`єкт оскарження: державний виконавець Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії державного виконавця,
В С Т А Н О В И В :
21.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в резолютивній частині якої просить визнати дії державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Турської Лілії Вікторівни про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні №48683990, неправомірними. Постанову державного виконавця Фастівського відділу державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) Турської Л.В. про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні №48683990, скасувати.
Разом з тим, у змісті скарги скаржник вказує на те, що дана постанова винесена державним виконавцем 18.10.2018, про яку йому стало відомо у червні 2022 року.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України (в порядку якої подано скаргу), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Зі змісту скарги слідує, що скаржник не вказує на поважність причин пропуску ним встановленого законодавцем 10 денного строку, проте клопоче про його поновлення.
Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Частиною 2 ст. 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року N 6, відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Як зазначає скаржник, оскаржуваня постанова про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні №48683990, винесена державним виконавцем 18.10.2018, проте, ОСОБА_1 стало відомо про іі існування у червні 2022 року.
До суду зі скаргою ОСОБА_1 звернувся 21.11.2022 та мотивує пропущення строків тим, що з 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан.
Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
В даному випадку, запровадження воєнного стану відбулося за чотири місяці до винесення оскаржуваної постанови, доказів отримання постанови саме в червні 2022 року суду не надано, а звернення до суду відбулось майже через п`ять місяців після отримання постанови.
В постанові Великої палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі N 320/7888/16-ц вказано, що стосується дотримання процесуальних строків, то, слід вважати, що сторони повинні таких дотримуватись та пропуск таких, за загальним правилом, призводить до втрати права особою на вчинення певної процесуальної дії у даному випадку на подання скарги.
Причини, які спонукали скаржника п`ять місяців не оскаржувати постанову про накладення штрафу судом не встановлено.
Разом з тим, заявником не додано до скарги доказів того, коли саме йому стало відомо про постанову про накладення штрафу від 18.10.2018.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм виконавчого провадження.
Враховуючи те, що запровадження воєнного стану відбулося за чотири місяці до винесення оскаржуваної постанови, доказів отримання постанови саме в червні 2022 року суду не надано, а звернення до суду відбулось майже через п`ять місяців після отримання постанови, фактичних причин пропущення строку судом не встановлено, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу скарги не підлягає задоволенню, а сама скарга, залишенню без розгляду
Враховуючи те, що скаржник звернулася зі скаргою 21.11.2022 року та оскаржує дії державного виконавця, які тривають з жовтня 2018 року, про які йому стало відомо в червні 2022 року, суд приходить до висновку, що скаржником пропущено строк для звернення до суду із вказаною скаргою.
Керуючись ст.ст. 126, 447, 448, 449 ЦПК України,суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 ; суб`єкт оскарження: державний виконавець Фастівського відділу ДВС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії державного виконавця - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.М.Ковалевська