Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Дегтяренко К.С.

за участю секретаря судового засідання Чейпеш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, Донецька обл., м.Маріуполь, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, Донецька обл., м.Маріуполь, Приморський р-н..

В обґрунтування заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Маріуполь, Донецької обл. помер ОСОБА_2 , який приходився заявнику батьком. Маючи свідоцтво про смерть, що видане 09 червня 2022 року міського відділу записів актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої донецької народної республіки звернулася до Ужгородського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо реєстрації факту смерті батька, однак їй було відмовлено у проведені державної реєстрації смерті оскільки поданий документ не є підставою для такої реєстрації. Оскільки законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, змушений звернулася до суду з даною заявою. Зазначає, що встановлення даного факту є необхідним для державної реєстрації смерті батька ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2022 року дану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено судове засідання, про що повідомлено учасників справи.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду адвокат Ставичний П.І. подав заяву, згідно якої підтримав заявлені вимоги та просив такі задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника, що відповідає вимогам ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Заінтересована особа у судове засідання не направила свого повноважного представника, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи, пояснень на заяву не подала. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Cудом встановлено наступні обстаивни :

Як вбачається із Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.2022 виданого міським відділом записів актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки ОСОБА_2 помер у м.Маріуполь, про що 09.06.2022 складено відповідний запис акту про смерть №325.

Як вбачається із Довідки про причину смерті № 1586 виданої 26.05.2022 року, причиною смерті була вибухова травма, осколкове поранення тулуба.

Із довідки №325 від 09.06.2022 року про отримання допомоги на поховання в міському відділі записів актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої донецької народної республіки ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована смерть ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що 29.09.2021 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Маріуполі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Як вбачається з матеріалів справи із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 звернулася його донька ОСОБА_1 ..

У відповідності до п.1, 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о).

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано Кабінет Міністрів України вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» від 16 вересня 2014 року № 1680-VII визначено тимчасовий порядок організації місцевого самоврядування, діяльності органів місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей з метою створення умов для якнайшвидшої нормалізації обстановки, відновлення правопорядку, конституційних прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, створення умов для повернення жителів до вимушено залишених місць постійного проживання, їх реінтеграції, а також для відновлення життєдіяльності в населених пунктах у Донецькій та Луганській областях та розвитку територій. Згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей» на строк до 31 грудня 2021 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України (стаття 1).

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до частин другої і третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Внаслідок наведених обставин, отримання свідоцтва про смерть в органах реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України є неможливим, а єдиним шляхом його отримання та захисту прав родичів та спадкоємців померлого є звернення до суду за встановленням факту, що має юридичне значення.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Cyprus v. Turkey» від 12.05.2014 та «Mozer v. The Republic of Moldova and Russia» від 23.02.2016) зроблено висновок, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ.

Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (статті 76 ЦПК України).

Письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частини перша статті 95 ЦПК України).

Як вбачається із заяви, встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявнику для державної реєстрації смерті, свідоцтво про смерть є недійсними, оскільки видане органом, який не має права його видавати, оскільки знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає за необхідне задовольнити заяву, оскільки встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки.

Відповідно до п.4 ст.317 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Крім того, приписами п.8 ч.1 ст. 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Маріуполі, Донецької області від вибухової травми, а саме осколкове поранення тулуба.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Заінтересована особа:Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ЄДРПОУ- 25999022, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 5.

Суддя Катерина ДЕГТЯРЕНКО