Справа № 159/3423/22
Провадження № 2/159/1096/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції; актовий запис №625.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюб між сторонами зареєстровано 26.09.2007, від шлюбу у подружжя є спільна неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що подружні стосунки не скалилися; між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, сумісне життя неможливе через постійні сварки на побутовому рівні, між сторонами відсутня взаємоповага, втратилось почуття любові, шлюб існує формально. Позивач зазначила, що відповідач приховує свої доходи, не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, ображає та пригнічує її честь та гідність, сімейне життя робить нестерпним. Повідомила, що мали місце факти вчинення відповідачем відносно неї домашнього насильства. Така поведінка відповідача негативно позначається також на психологічному стані дитини, систематичні стреси можуть зашкодити здоров`ю дочки. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, а тому подальше примирення і збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи викладене позивач просить в судовому порядку шлюб розірвати.

У своїх заявах від 06.09.2022 та від 04.11.2022 просила не надавати строк для примирення, категорично настоювала на розірвання шлюбу з відповідачем.

1.2. 27.09.2022 відповідач ОСОБА_2 подав суду відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечив проти розірвання шлюбу без зазначення мотивів, просив надати строк шість місяців на примирення.

1.3. 04.11.2022 від позивачки надійшла заява, яку суд розцінює як відповідь на відзив, за змістом якої ОСОБА_1 категорично заперечила проти надання строку на примирення. Повідомила, що неодноразові спроби відновити сімейні відносини позитивного результату не дали, стосунки між сторонами стали ще більше напруженими. На даний час вона з дитиною проживає в іншому населеному пункті, відповідач продовжує вчиняти дії, спрямовані на порушення їх з дитиною емоційного стану, в телефонному режимі висловлює погрози та образи. Своєю заявою про можливе примирення, на думку позивачки, ОСОБА_2 намагається ввести суд в оману.

2. Рух справи у суді, результати вирішення клопотань.

2.1. Позовна заява надійшла до суду 29.08.2022.

2.2. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.09.2022 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 27.09.2022.

2.3. 27.09.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

2.4. У зв`язку з реалізацією права позивачки на подання відповіді на відзив судове засідання відкладено на 24.10.2022.

2.5. 24.10.2022 судове засідання по технічним причинам (відсутність в суді електропостачання) відкладено на 22.11.2022.

2.5. 04.11.2022 від позивачки надійшла заява (суд оцінює як відповідь на відзив).

2.6. В судове засідання 22.11.2022 учасники розгляду справи не прибули.

У письмовій заяві від 06.09.2022 позивач ОСОБА_1 просила справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримала у повному обсязі, настоював на розірванні шлюбу.

Належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_2 причини неявки не повідомив.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України.

2.7. Відповідачем ОСОБА_2 27.09.2022 заявлено клопотання про надання строку шість місяців на примирення.

Вирішуючи дане клопотання відповідача, суд керується таким.

Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Враховуючи категоричну позицію позивача з даного питання, викладену та обґрунтовану у заяві від 04.11.2022, суд вважає, що надання строку для примирення у даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача.

3. Фактичні обставини справи.

Шлюб між позивачем та відповідачкою зареєстровано 26 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції; актовий запис №625, про що 26.09.2022 видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , оригінал якого міститься у справі.

Від шлюбу у подружжя народилась дитина - дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 01.12.2009).

Сторони проживають окремо, що не заперечується відповідачем, та не спростовано відповідними доказами.

Про порушення майнових прав жодна із сторін не заявила.

Повідомлені позивачкою факти домашнього насильства зі сторони відповідача підтверджені копією постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.08.2022 у справі №159/3150/22, відповідно до якої відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто за вчинення домашнього насильства відносно позивачки, яке мало місце 07.08.2022.

4. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до статті 51 Конституції України, яка кореспондується із статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із положеннями частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина і чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Вимогами частин третьої, четвертої статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 СК України).

Згідно з статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Суд, перевіривши доводи учасників справи у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку про задоволення позову.

Так, за результатами розгляду справи судом враховано, що подружні стосунки між сторонами не скалилися через діаметрально протилежні погляди на шлюб, несумісні характери, небажання спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сторони проживають окремо, спільний побут сторонами не ведеться, спір щодо поділу майна подружжя, набутого під час спільного проживання, відсутній.

Доказів, які б спростовували вказані обставини суду не надано.

З огляду на викладені правові норми, встановлені обставини справи, враховуючи фактичні взаємини подружжя, категоричну позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, відсутність мотивованих заперечень від відповідача, встановлений судом факт вчинення відповідачем домашнього насильства щодо позивачки, суд вважає, що збереження сім`ї в даному випадку буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин, а тому недоцільно надавати подружжю термін на примирення, а шлюб слід розірвати.

Позивачка бажає залишити собі прізвище « ОСОБА_1 ».

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн. за заявою позивача необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 81, 133, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузадовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції; актовий запис №625.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 22.11.2022.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА