ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

м. Валки

справа № 641/6173/21

провадження № 22ц/818/2480/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Тичкової О.Ю.

суддів Маміної О.В., Котелевець А.В.

за участю секретаря судового засідання Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Акціонерне товариство «Альфа-банк», ОСОБА_2

третя особа приватне підприємство «Віталія-Плюс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Валки Харківської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2021 року постановлену у складі судді Музиченко В.О.

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просив заборонити відчуження нежитлових приміщень першого поверху № 1-7, 9-21 площею 443,4 кв.м, другого поверху № 1-11, площею 435,5 кв.м, третього поверху № 1-17, площею 435,9 кв.м. в літері «А-3» загальною площею 1314,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначав, що є підстави вважати, що вказані нежитлові приміщення можуть бути віджучені на користь третіх осіб. Просив забезпечити позов з метою виконання заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2021 року заява ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Заборонено відчуження вищезазначених нежитлових приміщень.

Ухвала мотивована тим, що заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, є обґрунтованою та невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Посилається на незаконність та необґрунтованість висновку суду про наявність підстав для забезпечення позову. Зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є неспівмірним з заявленим у справі позовом, не забезпечує виконання рішення у справі та обмежує власника нежитлових приміщень у реалізації належних йому правомочностей.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що нежитлові приміщення виробничого призначення першого поверху № 1-7, 9-21 площею 443,4 кв.м, другого поверху № 1-11, площею 435,5 кв.м, третього поверху № 1-17, площею 435,9 кв.м. в літері «А-3» загальною площею 1314,8 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_2 .

З роздруківки доданої, представником позивача, до заяви про забезпечення позову вбачається продаж спірних нежитлових приміщень.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Частиною першою та другою статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №944/1748/20.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2022 року у справі № 522/1514/21.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №490/7508/20.

ОСОБА_3 який діяв в інтересах ОСОБА_1 в своїй заяві про забезпечення позову зазначав, що є підстави вважати, що вказані нежитлові приміщення можуть бути відчуджені на користь третіх осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесений до Реєстру.

Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень 16 серпня 2021 року було відкрито провадження у дійсній справі ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/98997309#) за позовом ОСОБА_1 до АТ «Альфа-банк», ОСОБА_2 , третя особа приватне підприємство «Віталія-Плюс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень виробничого призначення 1-гоповерху №1-7,9-21площею 443,4 кв.м.,2-гоповерху №1-11 площею 435,5кв.м.,3-гоповерху №1-17 площею 435,9кв.м.в літ.«А-3» від 19.02.2021року,що укладений між АТ«Альфа-Банк» та ОСОБА_2 .

Таким чином, предметом позову у даній справі є позовні вимоги немайнового характеру.

В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому доводи позивача про те, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду є помилковими. Отже, такий запропонований позивачем та обраний судом захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року по справі №755/5333/20.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахування викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та залишити заяву ОСОБА_3 який діяв в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову без задоволення.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 листопада 2022 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

А.В. Котелевець