ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 683/1024/17

Провадження № 22-ц/4820/57/22

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

за участю прокурора Косідло С.М., представника МОУ Панасюка В.М., представника КЕВ м. Хмельницького Волковицького А.О., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 683/1024/17 за апеляційною скаргою Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року (суддя Андрощук Є.М., повне судове рішення складено 30 липня 2021 року) у справі за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - концерн «Військторгсервіс», фізична особа-підприємець ОСОБА_7 , фізична особа-підприємець ОСОБА_8 , товариство обмеженою відповідальністю «ДЦ «Україна», приватний нотаріус Старокостянтинівського районного округу Лавута Тетяна Олександрівна, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, приватне підприємство «Голдентур» про визнання незаконним та скасування в частині рішення Старокостянтинівської міськради; визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та договору купівлі-продажу земельної ділянки; зобов`язання звільнити земельну ділянку та привести її у первісний стан; визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу частки у праві власності на земельну ділянку та про спільну часткову власність на земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону в інтересах Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький зазначала, що 05 травня 2014 року між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_9 на підставі рішення сесії міської ради від 25.04.2014 № 30 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012, площею 258 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 . Пізніше ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2015 набула право власності на цю земельну ділянку та на якій впритул до торгівельного центру, що перебуває на балансі Хмельницької філії Концерну «Військторгсервіс» збудовала прибудову.

При цьому, земельна ділянка, на якій розташований торгівельний центр ХФ Концерну «Військторгсервіс» та добудова до нього належить до державної власності, відноситься до земель оборони, яка відповідно до державного акту на право постійного землекористування № 041671 від 1980 року надана у постійне користування Хмельницькій КЕЧ району (зараз - КЕВ м. Хмельницького) на підставі рішення Старокостянтинівського районного виконавчого комітету № 109 від 10.06.1980.

Прокурор звертає увагу, що рішенням управління ДАБІ у Хмельницькій області від 08.08.2016 у зв`язку з подачею ОСОБА_9 недостовірних даних, а також будівництва добудови магазину без належного проекту скасовано реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації, а вказаний об`єкт визнано самочинним будівництвом.

Зважаючи на викладене, позивач просив: визнати незаконним та скасувати п. 8 рішення Старокостянтинівської міської ради № 30 від 25.04.2014, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 та надання її в оренду ОСОБА_9 ; рішення Старокостянтинівської міської ради № 13 від 29.12.2014 про продаж земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 ОСОБА_9 ; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 від 05.05.2014, укладений між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_9 та договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 від 02.02.2015, укладений між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_9 ; зобов`язати ОСОБА_9 звільнити земельну ділянку площею 258 кв.м кадастровий номер :03:005:0012, розташовану по АДРЕСА_1 та привести її у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі.

У грудні 2017 позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив також визнати недійсним і скасувати договір купівлі-продажу частки у праві власності на земельну ділянку та про спільну часткову власність на земельну ділянку, укладений 14.07.2016 між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , адже ця земельна ділянка належить до державної власності - земель оборони.

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13.07.2017 залучено третіми особами на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавуту Т.О., Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, консорціум «Військторгсервіс» (т.1 а.с. 56-61).

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01 серпня 2017 року третіми особами на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ТОВ «ДЦ «Україна», ОСОБА_1 (т.1 а.с. 113-116).

Протокольною ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2017 року залучено відповідачем ОСОБА_1 (т.1 а.с. 209-208).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2017 року залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - ПП «Голдентур» (т.1 а.с. 236).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2018 року залучено третьою особою на стороні відповідача без заявлення самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 170).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2019 року залучено відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 109).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року замінено відповідача ОСОБА_9 на її правонаступника ОСОБА_6 (т.4 а.с. 40).

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 29 липня 2021 року виправлено описку у рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року, а саме: у вступній та резолютивній частинах вказаного рішення суду правильно читати прізвище відповідача ОСОБА_1 « ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції, Хмельницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Прокурор зазначає, що істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями ЗСУ та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МО України. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Старокостянтинівської ради депутатів трудящих від 10.06.1980 №109 Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району (правонаступником є КЕВ м. Хмельницький) видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 408 га земель. До числа вказаних земель входять землі оборони, що належать до військових містечок № НОМЕР_1 , розташованих у м. Старокостянтинові, які призначались для використання та забезпечення повсякденної (постійної) діяльності військових частин.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що позивачами не надано доказів на підтвердження належності спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий номер :03:005:0012, площею 258 кв.м до земель оборони. Адже позивачем надано: план землекористування земельних ділянок № НОМЕР_2 ; скриншоти Публічної кадастрової картки України м. Старокостянтинів; акт звірки та уточнення площ земельних ділянок МО України, що розташовані в межах Старокостянтинівської міської ради; карти-схеми; викопіювання із земель м. Старокостянтинів та військового гарнізону, інвентаризації земель, які знаходяться в користуванні МО України, що містять пряму інформацію відносно предмету доказування та вказують місце розташування спірної земельної ділянки і її законного володільця.

Також, прокуратура посилається на те, що суд прийшов до невірного висновку про зловживання правами КЕВ м. Хмельницький, у зв`язку із чим відмовив в задоволені повторного клопотання про призначення експертизи, адже КЕВ м. Хмельницький зобов`язався здійснити оплату за проведення експертизи, проте будь-яких платіжних документів на його адресу судом не надсилалося, тому експертиза проведена не була. І в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером справи №683/1024/17 відсутня ухвала від 18.11.2019 щодо задоволення клопотання КЕВ м. Хмельницький про призначення експертизи, ухвала від 02.06.2020 про поновлення провадження у справі та ухвала від 27.07.2021 про відмову в задоволені клопотання про проведення експертизи, що порушує права учасників судового процесу на вільний доступ до матеріалів справи.

Тому, на думку прокуратури, судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм ст. 4, 5, 77 ЗК України та ст. 76, 77, 89, 103 ЦПК України, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зважаючи на викладене, Хмельницька спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

До Хмельницького апеляційного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу від ОСОБА_4 , Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У відзивах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які є аналогічні за змістом, відповідачі зазначають, що позивач в якості обґрунтування своєї позиції надає Державний акт на право користування землею серії В №041671 від 1980 року, що виданий виконкомом Старокостянтинівської міської ради народних депутатів Української РС, проте зазначений акт містить виправлення, описки, закреслення, а тому в силу положень процесуального законодавства не відповідає критеріям належності, допустимості та достовірності доказу.

Крім того, позивачем не надано як і оригіналу цього Державного акту так і доказів проведення його державної реєстрації, адже право постійного користування земельною ділянкою виникає з моменту його державної реєстрації. Також, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посилаються на те, що додатки до позовної заяви не завірені в порядку, встановленому діючим законодавством, містять описки та інші помітки. Відповідачі вважають, що розпорядження майном, що здійснене Старокостянтинівською міською радою у спосіб та в межах повноважень, передбачених законодавством вважається вираженням волі власника майна - територіальної громади, що свідчить про правильність судових висновків про те, що спірні земельні ділянки вибули з володіння територіальної громади м. Старокостянтинів за її волею. Відповідачі вказують, що прокуратурою не спростовані обставини, що встановлені судом першої інстанції, не вказано конкретні підстави для скасування рішення суду та не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Старокостянтинівська міська рада у своєму відзиві посилається на те, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012, що розташована в АДРЕСА_1 належить до державної власності, відноситься до земель оборони згідно Державного акту на право постійного користування № 041671 від 1980 року. А щодо плану землекористування земельних ділянок НОМЕР_10 скриншотів Публічної кадастрової картки України м. Старокостянтинів, актів звірки та уточнення площ земельних ділянок МО України, які розташовані в межах Старокостянтинівської міської ради, карти-схеми, викопіювань із земель м. Старокостянтинів та військового гарнізону, інвентаризації земель, які знаходяться в користуванні МО України, то ці документи підтверджують лише площу земель та вказують на місце їх розташування у м. Старокостянтинів і населених пунктах Старокостянтинівського району. І також ці документи підтверджують, що земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012 є приватною власністю з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, однак в зазначених доказах відсутні дані на підтвердження тих обставин, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:005:0012 перебуває у користуванні МО України, а тому суд не прийняв їх до уваги, як належні та допустимі докази.

Крім того, міська рада вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про поновлення провадження у справі з підстав не проведенням експертизи, адже позивачем не здійснено оплату за її проведення.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що рішення про реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0012 за Старокостянтинівською міською радою ніким не оскаржувалось, не скасовувалось і на сьогоднішній день є чинним.

Апелянт також вказує, що право власності на нерухоме майно та частину земельної ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 набуто ним відповідно договору купівлі-продажу від 14.07.2016, за яким ОСОБА_9 відчужила ОСОБА_1 5395/10000 часток у праві власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_1 .

Також відповідач зазначає, що ухилення позивача від проведення експертизи, зокрема її оплати, дає підстави вважати, що земельна ділянка, вказана в Державному акті на право постійного користування на землю Б № 041671 не накладається на земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0012 за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, відповідач зауважує, що позовні вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_12 звільнити земельну ділянку площею 258 кв.м та привести її в первісний придатний для використання за цільовим призначенням стан, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі не ґрунтуються на доказах та спростовуються матеріалами наявними в цій справі, зокрема рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2018 по справі №2240/2662/18, відповідно до якого визнано протиправним та скасовано наказ від 08.08.2016 №69-Д та рішення №69-Д Управління ДАБІ України в Хмельницькій області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації на об`єкті «Добудова магазину промислових товарів до торгівельного центру за адресою: АДРЕСА_1 », на які посилався позивач, як на підставу заявленого позову. Також, ОСОБА_1 в суді першої інстанції було заявлено про застосування строку позовної давності, оскільки на час звернення з позовом 28.04.2017 позивач більше як на три роки пропустив строк позовної давності, адже кадастровий номер спірній земельній ділянці було присвоєно 27.02.2014.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06.12.2021 клопотання КЕВ м. Хмельницького про призначення земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у цій справі судову земельно-технічну експертизу.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 30.12.2021 поновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання правовстановлюючої та технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 408 га., що надана Хмельницькій КЕЧ району відповідно до Державного акту від 1980 року або планово-картографічних матеріалів та правовстановлюючих документів і матеріалів технічної документації на будівлю по АДРЕСА_1 або іншу технічну документацію.

Протокольною ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14.02.2022 клопотання експерта задоволено та приєднано до матеріалів справи письмові документи, що надані КЕВ м. Хмельницького. І ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 14.02.2022 провадження у цій справі зупинено на час проведення земельно-технічної експертизи, що призначена ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06.12.2021.

31.08.2022 на адресу суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку № 932/021 від 31 серпня 2022 року по цивільній справі № 686/1024/17.

Протокольною ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року в задоволенні клопотання КЕВ м. Хмельницького про повторне призначення земельно-технічної експертизи відмовлено.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012, площею 0,0258, вид використання ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою АДРЕСА_1 , форма власності - комунальна зареєстрована у Державному земельному кадастрі 27.02.2014 (т.1 а.с 84).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 21388742 від 08.05.2014 земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012, площею 0,0258 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою АДРЕСА_1 перебувала у комунальній власності Старокостянтинівської міської ради на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» № 5245-VІ від 06.09.2012 (т.1 а.с.81).

Відповідно до пункту 8 рішення Старокостянтинівської міської ради № 30 від 25 квітня 2014 затверджено за Старокостянтинівською міською радою проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 258 кв.м для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером :03:005:0012 та цю ж земельну ділянку надано ОСОБА_9 на умовах оренди терміном до 01.03.2015. (т.1 а.с.17).

Як вбачається із договору оренди від 05 травня 2014 року, що укладений між Старокостянтинівською міською радою (Орендодавець) та ОСОБА_9 (Орендар) Орендодавець передала Орендарю в оренду земельну ділянку площею 258 кв.м кадастровий номер :03:005:0012 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в АДРЕСА_1 строком до 01.03.2015. І 07.05.2014 зареєстровано право оренди ОСОБА_9 на вказану земельну ділянку (т.1 а.с.18-19, 93-94).

Актом про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 05.05.2014 передачу та прийом земельної ділянки із земель Старокостянтинівської міської ради проведено на виконання рішення 39 сесії міської ради від 25.04.2014 № 30 п.8 «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі» договору оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі АДРЕСА_1 . Акт складено про те, що цього числа Старокостянтинівська міська рада провела передачу, громадянка ОСОБА_9 - прийомку земельної ділянки площею 258 кв.м згідно плану земельної ділянки (т.1 а.с.20).

Рішенням 45 сесії Старокостянтинівської міської ради від 19.12.2014 за №13 п.5 погоджено звіт про експертну грошову оцінку розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 258 кв.м, наданої в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (кадастровий номер :03:005:0012) та вирішено продати ОСОБА_9 зазначену земельну ділянку (т. 1 а.с. 80).

Відповідно до договору купівлі - продажу земельної ділянки від 02.02.2015 Старокостянтинівська міська рада згідно рішення 45 сесії Старокостянтинівської міської ради від 29.12.2014 №13 п. 5 продала, а ОСОБА_9 купила земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0258 га кадастровий номер :03:005:0012, що розташована в АДРЕСА_1 . І 02.02.2015 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_9 на цю земельну ділянку (т.1 а.с.78-79, 150).

14 липня 2016 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу частки у праві власності на земельну ділянку та про спільну часткову власність на земельну ділянку, за яким ОСОБА_9 передала у власність ОСОБА_1 5395/10000 часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,0258 га кадастровий номер :03:005:0012 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої по АДРЕСА_1 . І 14.07.2016 зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на зазначену частку земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 (т.1 а.с.131-132, т. 2 а.с. 91-100).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.02.2015 (т. 1 а.с. 93-94) 28.03.2013 зареєстровано право власності ОСОБА_9 на незавершене будівництво, готовність об`єкта 35% по АДРЕСА_1 на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт і відповідно до витягу від 14.07.2016 (т. 1 а.с. 145-149) зареєстровано 28.03.2013 право власності ОСОБА_9 на магазин загальною площею 700,1 кв.м. по АДРЕСА_1 , 19.05.2016 зареєстровано право оренди ТОВ «ДЦ Україна» на частину магазину площею 134 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Також, 21.03.2017 на підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі від 21.03.2017 за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на офісне приміщення 9 на 3-му поверсі загальною площею 45,8 кв.м., на офісне приміщення 5 на 3-му поверсі загальною площею 39,4 кв.м., на приміщення магазину на 2-му поверсі об`єкта житлової нерухомості площею 200,8 кв.м. об`єкта нежитлової нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі від 21.03.2017 (т. 2 а.с. 91-100).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.04.2018 (т. 2 а.с. 91-100) за ОСОБА_4 04.04.2017 зареєстровано право власності на офісне приміщення 7 на 3-му поверсі площею 62,5 кв.м об`єкта житлової нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2017; за ОСОБА_3 28.04.2017 зареєстровано право власності на офісне приміщення 8 на 3-му поверсі площею 31,8 кв.м. об`єкта житлової нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.04.2017.

За ОСОБА_1 21.03.2017 зареєстровано право власності на: офісне приміщення 6 на 3-му, на приміщення магазину на 2-му поверсі об`єкта житлової нерухомості площею 200,2 кв.м, на приміщення загальною площею 74,5 кв.м. об`єкта нежитлової нерухомості, розташованого по АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ нерухомого майна в натурі від 21.03.2017 (т.2 а.с.91-100).

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі №2240/2662/18, що набрало законної сили 06.12.2018 за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_1 до управління ДАБІ України у Хмельницькій області, головного інспектора будівельного нагляду УДАБІ у Хмельницькій області Майстер Н.А. визнано протиправним та скасовано наказ від 08.08.2016 №69-Д та рішення від 08.08.2016 №69-Д Управління ДАБІ України у Хмельницькій області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації на об`єкті «Добудова магазину промислових товарів до торгівельного центру за адресою АДРЕСА_2 ». І цим рішенням встановлено, що ОСОБА_9 мала усі законні підстави здійснювати будівництво на підставі діючого архітектурно - планувального завдання, технічних умов та дозволу на виконання будівельних робіт, а тому спірний об`єкт «Добудова магазину промислових товарів до торгівельного центру за адресою АДРЕСА_2 » не має ознак самочинного будівництва (т. 2 а.с. 233-240).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.11.2019 призначено по цій справі судову земельно - технічну експертизу.

27.05.2020 на адресу суду надійшов лист судового експерта Марченкова Г.Г. щодо невиконання ухвали суду від 18.11.2019 в зв`язку із несплатою вартості експертизи (т. 3 а.с. 222).

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27.07.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника КЕВ м. Хмельницький про призначення у справі судової земельно - технічної експертизи з підстав зловживання стороною позивача процесуальними правами, адже судом 09.01.2020 було направлено позивачу - військовому прокурору Хмельницького гарнізону Західного регіону України клопотання експерта та рахунок для оплати експертизи, однак експертиза оплачена не була.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із безпідставності та недоведеності позовних вимог, адже позивачем не надано доказів на підтвердження приналежності спірної земельної ділянки до земель оборони і права власності держави на це майно; не доведено, що п. 8 рішення Старокостянтинівської міської ради № 30 від 25.04.2014 та рішення № 13 від 29.12.2014 суперечать вимогам закону та підлягають скасуванню і не доведено підстав для визнання недійсними договору оренди земельної ділянки від 05.05.2014, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02.02.2015 та договору купівлі-продажу частки у праві власності на земельну ділянку та про спільну часткову власність на земельну ділянку від 14.07.2016 з огляду на те, що право комунальної власності Старокостянтинівської міської ради (територіальної громади) на спірну земельну ділянку зареєстровано 07.05.2014 та міська рада, як власник, в межах своїх повноважень розпорядилася цим майном. І враховуючи наведене та обставини встановленні рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі №2240/2662/18 про те, що спірний об`єкт «Добудова магазину промислових товарів до торгівельного центру за адресою АДРЕСА_2 » не має ознак самочинного будівництва, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для зобов`язання ОСОБА_6 , як спадкоємця відповідача ОСОБА_9 , звільнити земельну ділянку та привести її в первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан, шляхом знесення самовільно збудованої будівлі.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Статтями 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені Українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Особливості правового режиму земель оборони визначені статтею 77 ЗК України, за частинами першою та другою (станом на час прийняття спірних рішень ради) землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України; землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Відповідне регулювання міститься також у статті 1 Закону України «Про використання земель оборони» (у відповідній редакції), за змістом якої землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України (далі - військові частини). Військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог ЗК України (стаття 2 наведеного Закону).

За нормами частин 1-2 статті 93 ЗК України (станом на час прийняття спірних рішень ради) право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України (станом на час прийняття спірних рішень ради) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

В силу статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).

Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.

Колегія судів вважає голослівними доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо недоведеності позовних вимог в частині незаконності оскаржуваних рішень Старокостянтинівської міської ради про відведення земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 та надання її в оренду ОСОБА_9 та про подальший її продаж міською радою ОСОБА_9 .

Адже саме лише посилання прокурора на положення ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 142 ЗК України не доводять факт накладення спірної земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 на земельну ділянку площею 408 га, розташованої в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що надана Хмельницькій КЕЧ району на підставі Державного акту на право користування землею серії Б№ 041671 виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів 1980 року (т. 5 а.с.18-19).

Посилання прокурора на не врахування судом першої інстанції того, що до числа земель, які надані в користування структурній одиниці ЗСУ (КЕВ) входять землі оборони, що належать до військових містечок № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 м. Старокостянтинів і які перебувають на балансі КЕВ м. Хмельницький, і Державний акт схематично зображує їх місце розташування, що дає змогу встановити місцезнаходження цих земель є голослівним та не доводять ту обставину, що спірна земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012 входить до земель, які були надані в користування Хмельницькій КЕЧ району на підставі Державного акту від 1980 року.

Твердження апелянта про те, що судом безпідставно не було взято до уваги план землекористування земельних ділянок №1, 8, 9, 10; скриншоти Публічної кадастрової карти України м. Старокостянтинів; акт звірки та уточнення площ земельних ділянок МОУ, що розташовані в межах Старокостянтинівської міської ради з додатками; карт - схеми ; викопіювання із земель м. Старокостянтинів Старокостянтинівського району та військового гарнізону; інвентаризації земель, які знаходяться у користуванні МОУ, що місять інформацію щодо предмета доказування та вказують на місце розташування спірної земельної ділянки та її законного володільця є помилковими, адже судом першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України оцінено зазначені письмові докази та суд прийшов до вірного висновку про те, що вони не доводять накладення спірної земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0012 на земельну ділянку, що надана Хмельницькій КЕЧ району відповідно до Державного акту від 1980 року. І ці доводи зводяться до незгоди апелянта із їх оцінкою судом першої інстанції та тлумачаться на власну користь.

Разом з тим, усі матеріали справи, в тому числі і зазначені письмові докази були надані експерту для проведення судової земельно - технічної експертизи, що призначена ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 06.12.2021, однак експерт направив на адресу суду повідомлення про неможливість надання висновку № 932/021 від 31 серпня 2022 року по цивільній справі № 686/1024/17 з підстав відсутністю в наданих на дослідження матеріалах справи усіх необхідних документів, а саме: технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка була надана Хмельницькій КЕЧ району згідно Державного акту на право користування землею серії Б№ 041671 серії Б №041671 площею 408 га; правовстановлюючих документів та матеріалів технічної інвентаризації на будівлю, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а також практичної неможливості відновлення меж земельної ділянки Хмельницької КЕЧ на основі тільки даних державного акту та результатів проведеного натурного огляду (т. 5 а.с. 99 -100).

А отже, суд першої інстанції, оцінивши надані учасниками справи та їх представниками докази, вірно виходив з недоведеності тієї обставин, що земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0012 площею 0,0258, право комунальної власності на яку 08.05.2014 було зареєстровано за Старокостянтинівською міською радою (територіальною громадою) і яка вподальшому була передана в оренду ОСОБА_9 та відчужена останній, на час прийняття Старокостянтинівською міською радою спірних рішень та на час укладення спірних договорів перебувала в постійному користуванні Хмельницької КЕВ.

А тому суд обґрунтовано вважав недоведеним факт, що КЕВ м. Хмельницького мало і має право на безстрокове користування спірною земельною ділянкою кадастровий номер :03:005:0012 площею 0,0258, що є складовою земельної ділянки площею 408 га, яка надана Хмельницькій КЕЧ району відповідно Державного акту на право користування землею серії Б№ 041671 від 1980 року, що і є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилання апелянта про невірне зазначення в оскаржуваному рішенні про зловживання КЕВ м. Хмельницький процесуальними правами у зв`язку із чим судом відмовлено у задоволенні повторного клопотання про призначення експертизи апеляційний суд зазначає наступне.

Так, як слідує із матеріалів справи ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 18.11.2019 клопотання представника позивача задоволено та призначено у справі судову земельно-технічну експертизу (т. 3 а.с. 213).

28.12.2019 року на адресу Старокостянтинівського районного суду надійшло клопотання експерта про надання матеріалів інвентаризації, що виготовлені ХФ Інституту землеустрою в тому числі координати поворотних очок у державній системі координат 19563 року земельної ділянки площею 1,43 га по АДРЕСА_2 і технічну документацію на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_2 та провести оплату експертизи.

09.01.2020 за вих. № 683/1024/17 Старокостянтинівським районним судом було направлено на адресу військового прокурора Хмельницького гарнізону Старжнику О.В. копії листа судового експерта Марченкова С.Г. та копію рахунку №63/19, що отримано прокуратурою 13.01.2020 (т. 3 а.с. 220 - 221).

27.05.2020 районному суду надійшло повідомлення експерта про не здійснення оплати за проведення земельно-технічної експертиз через що ухвала від 18.11.2019 залишається без виконання (т. 3 а.с. 222).

І ухвалами Старокостянтинівського районного суду від 02.06.2020 поновлено провадження у цій справі та від 27.07.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи з підстав зловживання процесуальними правами через не проведення оплати призначеної ухвалою суду від 18.11.2019 експертизи.

Слід зазначити, що представник КЕВ при заявленні клопотання не зазначав про покладення витрат за проведення такої експертизи саме на КЕВ, а тому висновок суду про зловживання стороною позивача процесуальними правами є обгрунтованим.

Разом з тим, апеляційним судом з метою встановлення усіх обставин справи ухвалою від 06.12.2021 задоволено клопотання КЕВ м. Хмельницького та призначено у справі №683/1024/17 судову земельно-технічну експертизу.

На виконання клопотання експерта від 29.12.2021 судом апеляційної інстанції було роз`яснено сторонам право на надання відповідних матеріалів, однак 31.08.2022 справа №683/1024/17 надійшла до суду з повідомленням судового експерта № 932/021 про неможливість надання висновку через відсутність в наданих на дослідження матеріалах справи усіх необхідних документів.

Однак, 04.10.2022 на адресу суду надійшло чергове клопотання представника КЕВ м. Хмельницький про повторне призначення земельно-технічної експертизи, яке протокольною ухвалою суду від 09.11.20022 року залишене без задоволення.

Апеляційний суд вважає, що посилання прокурора в скарзі на відсутність у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал Старокостянтинівського районного суду від 18.11.2019 про призначення судової земельно - технічної експертизи, від 02.06.2020 про поновлення провадження та від 27.07.2021 про відмову у задоволенні клопотання про призначення земельно-технічної експертизи є таким, що заслуговує на увагу, однак це порушення не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2022 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай