Номер провадження: 22-ц/813/8461/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Кутурланова О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Чорної Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саінчук Аріадна Олександрівна, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Чернявської Л.М. від 29 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк» про визнання дій незаконними, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості направлено за підсудністю до Оболонського районного суду м.Києва.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Саінчук А.О., посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищенаведені положення процесуального законодавства, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що місцезнаходженням відповідача є м.Київ, вул. Автозаводська,54/19, тому справу слід передати до іншого суду за територіальною підсудністю.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Як зазначено у частині 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).

Відповідно до ч. 16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою статтею 30 цього Кодексу.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до АТ «Універсал Банк» про визнання незаконними та такими, що обмежують права споживача дії АТ «Універсал Банк» щодо односторонньої зміни умов договору про надання банківських послуг від 30.10.2017 року, укладеного між нею та банком, застосування наслідків нікчемності правочину та скасування заборгованості за вказаним договором.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12 квітня 1996 року оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, тож судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі, надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) визначено, що дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Аналіз змісту заявлених позовних вимог свідчить про те, що спір виник з приводу укладеного сторонами кредитного договору та обслуговування відповідачем рахунку позивача, відкритому останнім як споживачем фінансово-кредитних послуг у відповідача як у банківської установи, яка надає послуги з відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач обґрунтовано скористався своїм правом на альтернативну підсудність, оскільки на правовідносини, що виникли між сторонами поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається із матеріалів справи місце проживання позивачки, що зареєстроване у встановленому законом порядку, є АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського районного суду м. Одеси.

Отже, з наведеного вбачається, що позивачка скористалася наданим їй правом, визначеним ч.ч.5, 16 ст.28 ЦПК України та звернулася із позовом до суду як споживач за своїм зареєстрованим місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач, пред`являючи даний позов до Примормького районного суду м. Одеси дотрималася вимог ч.5 ст. 28 ЦПК України, тому висновок суду першої інстанції про непідсудність даного позову до Приморського районного суду м. Одеси з підстав недотримання вимог ч.1 ст.27 ЦПК України не ґрунтується на вимогах процесуального права та є помилковим.

За правилами пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2022 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Саінчук Аріадна Олександрівна, задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: Н.В. Орловська

Т.Г. Чорна