КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/15095/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/9526/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарях: Рижих А.В., Кролівець О.В.

сторони

позивач ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

відповідачі Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Київська міська державна адміністрація, Київська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , подану через представника ОСОБА_11 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Лужецької О.Р., у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

у серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів в рахунок відшкодування майнової шкоди 1 863 852,96 грн та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 000 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що він був власником нежитлового приміщення загальною площею 278,9 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.01.2015.

У відповідь на його клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки за вказаною адресою Київська міська рада прийняла рішення від 05.03.2015 № 210/1075 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичній особі ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 для експлуатації та обслуговування нежитлового будинку, магазину».

Разом з тим 24.07.2017 та 04.08.2017 співробітники КП «Київблагоустрій» знищили вищезазначене нежитлове приміщення, відкрито заволоділи конструктивними елементами, обладнанням, будівельними матеріалами, чим завдали йому майнової та моральної шкоди.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

Ухвалою суду від 05.11.2019 залучено до участі у справі правонаступників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 07.05.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачі через представника подали апеляційну скаргу, у якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилаються на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що протиправність дій відповідача встановлена рішенням суду в адміністративній справі № 826/8873/17. Припис, на підставі якого відбувся демонтаж, скасований у судовому порядку. 20.10.2014 позивачу видано Декларацію про готовність об`єкта будівництва до експлуатації, 30.01.2015 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а 05.03.2015 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Відповідачі умисно вводять суд в оману зазначаючи іншу адресу знесення (демонтажу). КП «Київблагоустрій» протиправно демонтувало належну ОСОБА_1 нерухомість, внаслідок чого він незаконно був позбавлений права на нежилі приміщення, а тому наявні підстави для відшкодування шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської державної адміністрації та Київської міської ради Ходорич О.М. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що на даний час рішення/дії (приписи від 30.06.2017 № 1713916 та доручення від 14.07.2017 № 064-7300), які слугували підставою для проведення демонтажу спірного приміщення не оскаржувалися у порядку, встановленому КАС України, а є чинними, що унеможливлює стягнення коштів у даній цивільній справі. Крім того, згідно актів демонтажу у серпні 2017 року демонтажні роботи проводилися ТОВ «Вістекс Компані». У матеріалах справи відсутні докази знищення майна позивача враховуючи факт відсутності інформації з приводу проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0010261 від 23.09.2017, розпочатого слідчим відділом Дарницького УП ГУ НП у м. Києві. Позивачем не надано проектно-дозвільної документації на спірне приміщення, відсутні докази отримання поштової адреси, отримання містобудівних умов та обмеження при проектуванні об`єкта будівництва, відсутні правові підстави користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 . Позивачем також не надано належних доказів щодо розміру збитків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Стецина І.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначає, що КП «Київблагоустрій» не вчиняло жодних дій на виконання рішень Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради, що підтверджується актами демонтажу. Крім того, у зв`язку із зміною позивача його правонаступниками, відносини про відшкодування моральної шкоди не передбачають їх спадкування.

Постановою Київського апеляційного суду від 03.11.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2020 змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 03.11.2020 в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 03.11.2020 в частині позовних вимог до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київської міської державної адміністрації та Київської міської ради про відшкодування майнової шкоди змінено в мотивувальній частині. Постанову Київського апеляційного суду від 03.11.2020 в частині позовних вимог до КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування майнової шкоди скасовано з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

У постанові Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, не взяв до уваги наданий позивачем на підтвердження розміру завданої майнової шкоди кошторис та не мотивував належним чином свій висновок щодо відхилення цього доказу, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Суд також констатував, що дії щодо демонтажу належного позивачу на праві власності нежитлового приміщення та огорожі вчинялися на виконання договору від 10.05.2017 № 68, укладеного між КП «Київблагоустрій» (замовник) та ТОВ «Вістекс-компані» (виконавець), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг з демонтажу самовільно розміщених та території міста Києва об`єктів (будівель, споруд, елементів благоустрою, залишків будівельних матеріалів, безхазяйного майна тощо) та доставкою таких об`єктів (або їх конструктивних елементів) на майданчик тимчасового зберігання, а КП «Київблагоустрій» в свою чергу, зобов`язувалося оплатити надані послуги. КП «Київблагоустрій» було замовником дій щодо демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, тому саме воно є належним відповідачем у справі.

Відтак предметом апеляційного розгляду є питання законності рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог до КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування матеріальної шкоди.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_11 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представниця КП «Київблагоустрій» Косянчук Л.Д. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з цим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі; у разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

За обставинами справи встановлено, що ОСОБА_1 був власником нежитлового приміщення, загальною площею 278,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом 23-26 серпня 2016 року співробітники КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) знищили вищевказане нежитлове приміщення.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Київблагоустрій» про відшкодування шкоди.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2017 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 10.06.2020 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2017 скасовано. Позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Київблагоустрій» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди по 14 285,71 грн на кожного.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування суд виходив з того, що вартість пошкодженого майна складає 100 000 грн.

Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) винесено доручення від 14.07.2017 № 004-7300 про вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, зокрема, споруди, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та огорожі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (відповідно до припису від 11.07.2017 № 1715429, від 30.06.2017 № 1713946).

Відповідно до актів демонтажу від 10.08.2017 № 03-462/ВК, від 11.08.2017 № 03-465/ВК та від 24.07.2017 ТОВ «Вістекс-Компані» на підставі припису від 11.07.2017 № 1715429 та доручення Департаменту проведено демонтаж майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 .

Проведення демонтажу Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради доручено 14.07.2017 КП «Київблагоустрій».

Для виконання вказаного доручення КП «Київблагоустрій» залучило підрядну організацію ТОВ «Вістекс-Компані».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 у справі № 826/8873/17 визнано протиправним та скасовано припис КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.07.2017 № 1715429.

При зверненні із позовом позивач зазначав, що співробітники КП «Київблагоустрій» знищили належне йому на праві власності майно - нежитлове приміщення, загальною площею 278,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдали йому майнову шкоду у розмірі 1 863 852,96 грн.

Будь - яких доказів про вартість знищеного майна позивач не надав. Клопотання про проведення судової експертизи для визначення розміру збитків не заявляв.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивач посилався на кошторис відновлювальних робіт нежитлового будинку (приміщення) (літ. А) від 09.08.2017, який підписано директором ТОВ «Вест Будмайстер» (а.с. 159 т.1). Будь - яких інших доказів у підтвердження розміру заподіяних збитків позивачем не надано.

У судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги представник позивачів зазначив, що у 2016 році співробітники КП «Київблагоустрій» знесли належне позивачу нежитлове приміщення до фундаменту, проте надалі позивач відновив цю будівлю майже до даху. Будівельні роботи ще не були завершені, коли відповідач вдруге демонтував уже майже відновлену будівлю.

Представниця відповідача зазначила, що знищена будівля не була відновлена до попереднього стану, а на майданчику було встановлено металеві конструкції. Саме ці металеві конструкції і буди демонтовані у 2017 році. Зазначені конструкції знаходяться у них на зберіганні.

При апеляційному перегляді справи 03.11.2020 колегія суддів зазначила, що наданий позивачем у підтвердження розміру заподіяних збитків кошторис, який є єдиним доказом, не підтверджує реальної вартості втраченого майна.

При повторному апеляційному розгляді колегія суддів також приходить до висновку, що зазначений кошторис не є доказом вартості знищеного майна.

За своєю суттю наданий кошторис - це не документ, який підтверджує розмір витрат, які були здійснені при відновленні будівлі після її знищення у 2016 році та не є оцінкою відновленої будівлі. У ньому лише визначено розмір матеріалів та робіт, які необхідно здійснити для відновлення демонтованої відповідачем будівлі. При цьому, як вказує позивач будівля була повністю знищена 04.08.2017, а кошторис складено 09.08.2017, що ще раз підтверджує, що зазначений кошторис складено для визначення вартості робіт та матеріалів, які можуть бути необхідними в майбутньому для проведення будівельних робіт. При цьому до кошторису не додано плану будівлі, яку необхідно збудувати та не зазначено на підставі яких даних цей кошторис складено.

Слід звернути увагу на те, що за доводами позивача будівля була повністю знищена, проте у кошторис включені, серед іншого, такі роботи як демонтаж металоконструкцій, демонтаж стін з пінополистирольних блоків, демонтаж ділянки стін з газоблоків, демонтаж армопояса, демонтаж монолітних перемичок, демонтаж дерев`яного перекриття, демонтаж покрівлі. Будь - яких пояснень про те, як можна демонтувати те, що уже демонтовано відповідачем представник позивачів не надав.

У кошторис включено також виготовлення і монтаж металоконструкцій, проте, як вказала представниця відповідача, демонтовані металоконструкції знаходяться у них на зберіганні і з вимогами про повернення цих конструкцій позивачі до них не зверталися.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненнями чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивачів 26.08.2022 подав звіт про оцінку нежитлового будинку (приміщення) (літ. А), дата оцінки зазначена 18.11.2021 у підтвердження розміру заподіяних збитків.

Разом з тим, даний доказ подано уже після перегляду справи у касаційному порядку, більше того, цей доказ створений після ухвалення рішення у справі судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 цього ж Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з положень даних норм, колегією суддів не приймається поданий на стадії повторного апеляційного розгляду звіт, як доказ розміру матеріальної шкоди, оскільки розгляд справи на підставі доказів, які не надавалися до суду першої інстанції суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. Крім того, у даному випадку не може розглядатися питання про поважність чи неповажність причин неподання позивачами цього доказу до суду першої інстанції, оскільки такого доказу на час розгляду справи взагалі не існувало.

Оскільки наданий позивачем кошторис від 09.08.2017 не підтверджує ні вартість майна, яке було знищене, ні вартість робіт та матеріалів, які необхідні для відновлення саме знищеного майна, колегія судів приходить до висновку, що позивачами не доведено розмір заподіяної шкоди, що є підставою для відмови у позові.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позову до КП «Київблагоустрій» з тих підстав, що дане підприємство не є належним відповідачем, сама по собі відмова у задоволенні позову є правильною, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач звернувся з даним позовом у серпні 2017 року, вважаючи, що демонтаж належної йому будівлі проведено незаконно.

Разом з тим, рішення, яким визнано припис КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.07.2017 № 1715429 протиправним та скасовано цей припис у справі № 826/8873/17 ухвалено лише 05.06.2018.

Надалі постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018 скасована постановою Верховного Суду від 09.11.2021, а справу передано на новий апеляційний розгляд. Після повторного апеляційного розгляду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2022 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2018, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування припису КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.07.2017 № 1715429.

Суд першої інстанції не міг врахувати вищезазначені судові рішення, проте, оскільки позов заявлено з підстав неправомірності знесення будівлі, що належала позивачу, ці рішення мають суттєве значення при перегляді справи в апеляційному порядку.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову до КП «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування матеріальної шкоди не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2020 року в частині відмови у задоволені позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23.11.2022.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук