Справа № 204/2674/22
Провадження № 6/204/75/22 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю стягувача ОСОБА_1

за участю боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за заявою (поданням) Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в порядку ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернувся Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з поданням, в порядку ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої просить вирішити питання про виділення частини майна боржника ОСОБА_2 у нерухомому майні, квартира АДРЕСА_1 . В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 51736361 з виконання виконавчого листа № 200/5246/13 від 27.03.2013 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікований номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10 квітня 2013 року до досягнення повноліття, але не менше 30%, відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 21.07.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчою провадження. З метою забезпечення виконання рішення, згідно ст. 71 п.2 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, тому 31.01.2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесенні данні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта та до Реєстру обтяжень рухомого манна. З метою перевірки майнового стару боржника, державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів, а саме: КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації». Згідно довідки КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації», яка надійшла на адресу відділу 28.04.2020 року, станом на 31.12.2012 року та боржником ОСОБА_2 та його родиною згідно довідки про склад сім`ї, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (уповноважений власник), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровано право власності на частку (в спільній сумісній власті) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.02.1998 року виданого Дніпровським Державним підприємством перевезенням вантажів та пасажирів Придніпровської залізниці згідно з розпорядженням №5020, зареєстроване КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №228п за реєстровим №86. Квартира АДРЕСА_1 загальною площею 68,6 кв.м., а відновна вартість на момент приватизації 571,44 гри. Дане майно не є власністю подружжя, то підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.02.1998 року. Згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», якщо сума заборгованості, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати здійснюється звернення стягнення на єдине житло боржника, станом на 30.06.2022 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів, та накладення штрафу у розмірі 30% від суми заборгованості та виконавчим документом №200/5246/13 від 27.03.2013 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 становить 157 096,43 грн., державний виконавець повинен звернути стягнення на майно боржника та здійснити примусову реалізацію даного майна. Ураховуючи викладене, та з метою повного та своєчасного виконання рішення щодо стягнення аліментів з боржника ОСОБА_2 , державний виконавець зобов`язаний вжити заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в даному випадку виникла необхідність у виділені частки майна зі спільної сумісної власності у зв`язку з тим, що на останню не можливо звернути стягнення.

Представник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не заявився, про дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, раніше подав клопотання відповідно до якого просив розглядати справу без його участі.

Стягувачка ОСОБА_1 подання підтримала та просила заявлене подання задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 подання не визнав та просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що домовленості або договору між співвласниками про розмір часток не існує, він вважає, що дана квартира є квартирою батьків.

У відповідності до ч. 1 ст. 443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження ВП №51736361 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , щомісячно у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з 16.04.2013 року і до повноліття дитини відповідного віку (постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.07.2016 року).

31 січня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 7).

В добровільному порядку боржником рішення суду не виконані.

Відповідно до розрахунку заборгованості про стягнення з ОСОБА_2 аліментів станом на 30.04.2022 року становить 122 990,50 грн.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р. по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 03 лютого 1998 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , який є боржником (а.с. 13).

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 464/2227/17 зазначив, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

За положеннями ст. 443 ЦПК України: питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно із ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до положень ч.2 ст.366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Правовий аналіз положень статей дає підстави для висновку, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав та на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.

Статтею 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У пунктах 28 і 29 своєї постанови від 15.01.2020 року у справі № 367/6231/16-ц Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18), зробила такий правовий висновок: поняття "визначення частки" і "виділення частки в натурі" є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина що статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Отже, виходячи із змісту ст.ст. 356, 368, 372 ЦК України та закріпленій в них презумпції рівності часток співвласників, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 належить частка в розмірі 1/4 вищезазначеної квартири.

Враховуючи вищезазначене, що рішення суду боржником не виконується, йому на праві спільної сумісної власності належить 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є законним та обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 356, 366, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 18, 443 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в порядку ст. 443 Цивільного процесуального кодексу України - задовольнити.

Визначити частку майна боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), в квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної спільної сумісної власності, а саме визначити, що частка ОСОБА_2 в спільній сумісній власності становить 1/4 частку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення суддею в порядку ч. 1 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Самсонова