КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 359/2054/19 Головуючий у І-й інстанції - Журавський В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікової С.В., Рубан С.М.

при секретарі Осадченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Новак Наталії Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ-Україна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діброва Ольга Сергіївна, державний реєстратор Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Демешко Вікторія Вікторівна, про визнання недійсним акту прийому-передачі земельної ділянки до статутного капіталу товариства, визнання недійсними змін до установчих документів товариства, визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі товариства та скасування запису реєстрації змін до установчих документів юридичної особи,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року провадження у даній справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_4 право на звернення до суду з вказаними вимогами в порядку господарського судочинства.

В апеляційній скарзі адвокат Новак Н.Ю., діюча в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до Бориспільського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Новак Н.Ю., діюча в інтересах ОСОБА_1 , підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомленій належним чином, правом подачі відзиву не скористались.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АМТ-Україна», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус КМНО Діброва О.С., державний реєстратор Печерської районної у м. Києві державної адміністрації Демешко В.В., про визнання недійсним акту прийому-передачі земельної ділянки до статутного капіталу товариства, визнання недійсними змін до установчих документів товариства, визнання недійсним договору дарування частки в статутному капіталі товариства та скасування запису реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Звертаючись з вказаним позовом позивачка, з урахуванням заяви про зміну предмета спору, просила визнати недійсним акт прийому-передачі майна до Статутного капіталу ТОВ «АМТ-Україна» від 18 квітня 2018 року; визнати недійсними зміни до Статуту ТОВ «АМТ-Україна» у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників ТОВ «АМТ-Україна», оформленої протоколом №5 від 18 квітня 2018 року, зареєстрованої у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19 квітня 2018 року за №9037807; визнати недійсним та скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «АМТ-Україна», а саме: «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, 19.04.2018р. 9037807 - зміна статутного або складеного капіталу; приватний нотаріус Діброва О.М.; зміна статутного або складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників»; визнати недійсним договір дарування частки в статутному капіталі ТОВ «АМТ-Україна» в розмірі 1 792 500 гривень від 02 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; визнати недійсним та скасувати запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення реєстраційної дії відносно ТОВ «АМТ-Україна», а саме: «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 04.04.2; ОСОБА_5 ; Печерська районна в місті Києві державна адміністрація; зміна складу або інформації про засновників».

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року провадження у даній справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_4 право на звернення до суду з вказаними вимогами в порядку господарського судочинства.

Закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для пред`явлення позову та мотиви, покладені в його обґрунтування, спір в цій справі виник з правовідносин щодо майна, яке однією зі сторін спору внесено, як вклад учасника товариства, та як наслідок належить товариству на праві власності, та з приводу реєстрації цього майна, тому такий спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справи у порядку господарського судочинства викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року (справа №591/5242/18), від 29 червня 2021 року (справа №916/2813/18).

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є власником нерухомого майна - земельної ділянки (кадастровий номер 32100000:04:040:0059), загальною площею 0,0989 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування від 10.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мисан В.І.

Право власності позивачки на вказану земельну ділянку зареєстровано 10.10.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 05.

На підстав Акту прийому - передачі майна від 18 квітня 2018 року ТОВ «АМТ-Україна» прийняв від ОСОБА_2 майно у вигляді ідеальної частки в обсязі 50% житлового будинку та господарських (допоміжних) споруд, які не введені в експлуатацію, загальною площею 302,50 кв.м., житловою площею 140,80 кв.м, розташованих на земельній ділянці, загальною площею 0,0989 га, кадастровий номер :04:040:0059, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, згідно протоколу №5 загальних зборів ТОВ «АМТ-Україна» від 18 квітня 2018 року було збільшено статутний капітал Товариства до суми 1 811 363,00 грн. шляхом довнесення в якості внеску ОСОБА_2 вказаного вище майна та затверджено нову редакцію статуту Товариства, згідно розділу 5 якого статутний капітал Товариства складається з ідеальної частки в обсязі 50% спірного житлового будинку, вартість якого оцінена в сумі 1 792 500 грн., що розміщений на спірній земельній ділянці.

19 квітня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Дібровою О.С. здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи №9037807 - зміна статутного або складеного капіталу Товариства.

Актом приймання - передачі частки у статутному капіталі ТОВ «АМТ-Україна» від 02 квітня 2019 року на підставі договору дарування частки в статутному капіталі від 02 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі товариства, що складається із з ідеальної частки в обсязі 50% спірного майна у розмірі 1 793 250 грн., була відчужена на користь ОСОБА_3

04 квітня 2019 року було здійснено державну реєстрацію зміни складу та інформацію про засновників ТОВ «АМТ-Україна», з яких слідує, що відповідач ОСОБА_2 вийшов зі складу засновників Товариства, а належна йому частка у статутному капталі у розмірі 1 793 250 грн. була відчужена на користь третьої особи - ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поряд з тим, з матеріалів справи слідує, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року у справі №753/17895/15-ц, залишеним без зміни постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2018 року, визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_2 : право особистої власності, зокрема, на ідеальну частку в обсязі 50 відсотків усіх матеріалів та обладнання у вигляді житлового будинку та господарських (допоміжних) споруд, які не введено в експлуатацію, загальною площею будинку 302,5 кв.м., житловою площею будинку 140,8 кв.м., допоміжних споруд (тераси, ганку, будинку охорони, навісу, бані, теплиці, огорожі, колонки питної, каналізаційної споруди, вимощення), а також систем життєзабезпечення, розташованих на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:040:0059 загальною площею 0,0989 га, реєстровий номер 05, призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнано в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_6 право особистої власності, зокрема, на ідеальну частку в обсязі 50 відсотків усіх матеріалів та обладнання у вигляді житлового будинку та господарських (допоміжних) споруд, які не введено в експлуатацію, загальною площею будинку 302,5 кв.м., житловою площею будинку 140,8 кв.м., допоміжних споруд (тераси, ганку, будинку охорони, навісу, бані, теплиці, огорожі, колонки питної, каналізаційної споруди, вимощення), а також систем життєзабезпечення, розташованих на земельній ділянці у АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:040:0059 загальною площею 0,0989 га, реєстровий номер 05, призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у даній справі рішення Дарницького суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2018 року було скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Тобто, ОСОБА_2 було відчужено майно за договором дарування у вигляді Ѕ частини житлового будинку, який не введено в експлуатаціюй який, нібито, знаходиться на земельній ділянці, яка на праві приватної власності належить позивачці, право власності на майно на момент укладення договору дарування і на час розгляду даної справи, відповідачу ОСОБА_2 не належало.

Отже, враховуючи наведене, позовні вимоги спрямовані виключно на порушення цивільного права позивачки щодо вільного володіння, користування та розпорядження належним їй на праві власності майном у вигляді земельної ділянки.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 20 ГПК України передбачалося, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах між суб`єктами господарювання.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Відповідно до статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають, зокрема, справи, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у спорах між суб`єктами господарювання. Пунктом 3 даної статті встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участю або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

Привирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі №367/4595/20).

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.

Вказане дає можливість зробити висновок, що корпоративні правовідносини існують між господарським товариством та його учасником.

Поряд з тим, з матеріалів даної справи вбачається, що позивачка ніколи не була учасником (засновником, акціонером, членом) ТОВ «АМТ - Україна», належна їй на праві приватної власності земельна ділянка до складу статутного капіталу товариства нею не передавалася, право власності на нерухоме майно у вигляді Ѕ частини неіснуючого будинку, яке було включено до статутного товариства,за ОСОБА_2 на час постановлення оспорюваної ухвали не визнавалося, а тому, з урахуванням усіх обставин справи, відсутні підстави для віднесення даного спору до корпоративного.

Як вже було зазначено, що пред`явивши даний позов ОСОБА_1 зазначала про порушення свого права власності на земельну ділянку площею 0,0989 га з кадастровим номером :04:040:0059 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташовується в АДРЕСА_1 , як фізичної особи.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року відкрито провадження у даній справі.

Вказана ухвала була оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При цьому, судами вищих інстанцій було встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому ставить питання про захист права власності на земельну ділянку, загальною площею 0, 0989 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, визнання недійсними змін до установчих документів товариства, скасування запису реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Оскаржуваними рішеннями відповідачі порушують її право на володіння, користування та розпорядження належною їй земельною ділянкою.

Відтак, постановляючи ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано керувався частиною першою статті 30 ЦПК України та дійшов правильного висновку про те, що ця справа підсудна Бориспільському міськрайонному суду Київської області, оскільки у позові ставиться питання щодо правомірності користування належною на праві власності позивачу земельною ділянкою, яка розташована в м. Бориспіль Київської області, а тому правила загальної територіальної юрисдикції в цьому випадку не застосовуються.

При цьому судом касаційної інстанції було зазначено, що порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Посилання суду першої інстанції на правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі №591/5242/18, від 29 червня 2021 року у справі № 916/2813/18, колегією суддів відхиляється, оскільки обставини викладені у вказаних постановах, не є подібними, з обставинами у даній справі.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що даний спір повинен бути розглянутий за правилами господарського судочинства, в зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду справи до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374,379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Новак Наталії Юріївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 серпня 2022 року скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту виготовлення повної постанови.

Головуючий

Судді: