Справа № 305/852/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Готра Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року про відмову в прийнятті додаткового рішення, ухвалене головуючою суддею Марусяк М.О., за заявою ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги

встановив:

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, з кадастровим номером::09:002:0100, площею 0,187 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Розділено в натурі житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 595,38 кв.м, житловою площею 259,20 кв.м., з урахуванням встановлених сонячних колекторів в кількості 2х4 одиниць та басейну, розміром 9м х 4,5 м, глибиною 1,5м, вартість якого згідно висновку експерта №402/06.20 від 20.06.2020 становить 6941164 гривень та належать на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з незначним відступом від рівності ідеальних часток по 1/2 (одній другій) кожному, виділивши у власність:

ОСОБА_2 ідеальну частку у розмірі 51/100, а всього приміщень житлового та нежитлового призначення загальною площею 276,39 квадратних метрів, згідно Варіанту №5 Висновку судового експерта Гаркуша М.Д. №402/06.20 від 20.06.2020 (додаток №5-1, додаток №5-2, додаток №5-3, додаток №5-4, позначених темним кольором);

ОСОБА_1 ідеальну частку у розмірі 49/100, а всього приміщень житлового та нежитлового призначення загальною площею 318,99 квадратних метрів, згідно Варіанту №5 Висновку судового експерта Гаркуша М.Д. №402/06.20 від 20.06.2020 (додаток №5-1, додаток №5-2, додаток №5-3, додаток №5-4, позначених білим кольором).

Зобов`язано ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 84 678 грн.

Розділено в натурі земельну ділянку, з кадастровим номером: :09:002:0100, загальною площею 0,187 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши у власність:

ОСОБА_2 , земельну ділянку площею S-0,0849 га (згідно Висновку судового експерта Гаркуша М.Д. №402/06.20 від 20.06.2020 (додаток №5-Зем., позначених темним кольором).

ОСОБА_1 земельну ділянку площею S-0,0849 га (згідно Висновку судового експерта Гаркуша Маргарити Дмитрівни №402/06.20 від 20.06.2020 (додаток №5-Зем., позначених сірим кольором).

Земельну ділянку площею 0,0172 га залишити у спільному користуванні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2.643,00 грн, судового збору.

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184.532,37 гривні. Наявність таких витрат на професійну правничу допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги №3 від 30.04.2018 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Дмитро Бородін та партнери», протоколом погодження гонорару від 30.04.2018 року, актом виконаних робіт від 14.12.2020 року.

21.12.2020 представник ОСОБА_2 , адвокат Поштак Ю.С. подала суду заяву про зменшення судових витрат. Просила суд взяти до уваги той факт, що представник позивача, ОСОБА_3 не надав належних доказів понесення витрат на проїзд для участі у судових засіданнях, як і проїзд до місцезнаходження адвоката після участі у судових засіданнях (квитків, чеків, квитанцій про оплату таких послуг, тощо). Написання позовної заяви на 8-ми аркушах (на яку витрачено 5 годин), в подальшому написання заяви про збільшення позовних вимог від 25.06.2018, написання заяви про зміну предмета позову від 28.06.2018 та відповідно від 30.06.2020 свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката за рахунок подачі таких документів. Крім того, просила суд звернути увагу, що договір про надання правничої допомоги від 30 квітня 2018 року за №3 не містить посилання на номер справи та суті заявлених позовних вимог, в якій адвокат здійснював представництво позивача. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення по справі №305/852/.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечуючи висновки даної ухвали суду ОСОБА_1 подала на таку апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти додаткове рішення про задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування оскаржуваної ухвали суд першої інстанції встановив, що рішенням суду від 14.12.2020 року вирішувалось питання про розподіл судових витрат. Проте суд першої інстанції припустився порушення норм п.1 ч.3 ст.133, ч.1 ст.134, ст.137, ч.8 ст.141, ч.ч.2, 3 ст.258, п.3 ч.1, ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України. На виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України ще 03.11.2020 року адвокатом Бородін Д.В. була подана до суду заява про те, що докази про розмір витрат на професійну правничу допомогу, які позивачка має сплатити у зв`язку із розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Заява про прийняття додаткового рішення у справі подана 15.12.2020 року протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі до якої долучені відповідні докази понесення витрат на правничу допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів, вважає що така підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184.532,37 гривень, суд першої інстанції вважав, що в матеріалах даної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було сплачено суму 184.532,37 гривні за надання їй правничої допомоги. До закінчення судових дебатів ОСОБА_1 не подала суду заяви стосовно того, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подасть докази понесених витрат на правничу допомогу.

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення.

Однак апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено в частині 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучила заяву від 03.11.20 року, яку подано Рахівському районному суду про подання в порядку вимог ч.8 ст.141 ЦПК України доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, Т.2, а.с. 67.

У протоколі судового засідання від 14.12.2020 року під час судових дебатів адвокат Бородін Д.В. просив стягнути судові витрати (дія під №89 о 09:59:30), Т.2, а.с. 14.

Згідно частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. А в частині 3 цієї статті зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Керуючись приписами частин 1, 3 статті 133, статті 137 та частини 8 статті 141 ЦПК України, ОСОБА_1 15.12.2020 року подала суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184.532,37 гривні, згідно приписів пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України.

На таку заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, адвокатом Поштак Ю.С., яка представляє ОСОБА_2 21.12.2020 року подала заяву про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, Т.2, а.с. 40-43.

Аналіз зазначених доказів з врахуванням вимог норм процесуального права дає підстави стверджувати колегії суддів, що суд першої інстанції помилково відмовив у прийнятті додаткового рішення за дотримання ОСОБА_1 вимог щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

За загальними правилами апеляційного розгляду, межі розгляду справи судом апеляційної інстанції відбуваються у відповідності до наявних доказів, поданих на підтвердження заявлених вимог та підстав позову.

А частиною 6 статті 367 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила апеляційну інстанцію скасувати ухвалу суду першої інстанції про відмовив у прийнятті додаткового рішення та постановити додаткове рішення з приводу вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, враховуючи ту обставину, що суд першої інстанції помилково відмовив позивачці в ухваленні додаткового рішення суду, що за своєю суттю вказує на те, що заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 184.532,37 гривні по суті не вирішувалась судом першої інстанції. А за цієї обставини й апеляційний суд позбавлений можливості самостійно вирішити це питання взамін суду першої інстанції, який і повинен першопочатково вирішити дану заяву по суті.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до передчасного та помилкового висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення.

Отож, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 379 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та питання про ухвалення додаткового рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей 133, 141, 270, 367, 374, 379, 381-384, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 24 грудня 2020 року, про відмову в прийнятті додаткового рішення, скасувати та питання про ухвалення додаткового рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови суду складено 25 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач:

Судді: