УХВАЛА

про повернення заяви

14.11.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у цивільній справі №295/11531/22

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакорд фінанс»,

треті особи:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.,

- приватний виконавець Шабанов Віталій Валерійович,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

10.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ТОВ «Дакорд фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець Шабанов Віталій Валерійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису №216794 від 23.06.2021, який оскаржується нею у судовому порядку.

Вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні заяви про забезпечення позову фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (496,20 грн).

Разом із заявою про забезпечення позову позивач подала до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на те, що в результаті накладення арешту на належні їй банківські рахунки, позивач фактично позбавлена засобів для існування та не може утримувати себе та своїх дітей. Арешт належних позивачу банківських рахунків обмежує її в можливостях пошуку віддаленої роботи через інтернет, оскільки позивач не зможе отримувати зароблені кошти. У зв`язку з війною позивач втратила роботу та існує за рахунок випадкових заробітків, можливості сплатити судовий збір за подання заяви про забезпечення позову не має.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

За правилами ч. 3 статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки будь-яких доказів на його обґрунтування, а саме щодо втрати позивачем заробітку та доказів, які підтверджують її матеріальне становище, позивачем не надано.

Також, пунктом 29 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частинами п`ятою - сьомою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У даному випадку, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову сформована в системі «Електронний суд», однак доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу та третім особам копій поданих до суду документів заявником не надано.

Згідно ч.10 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, оскільки заявником не додано документу, що підтверджує сплату судового збору, підстави для задоволення клопотання про відсточення сплати судового збору відсутні, та заявником не надано доказівнадсилання листом з описом вкладення відповідачу та третім особам копій поданих до суду документів, суддя дійшов висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Керуючись статтями 151, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №295/11531/22 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Воробйова Т.А