ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1491/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-184/11 Категорія: на ухвалу Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

виконавець (скаржник) Центральному ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

стягувач - ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДВС на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.09.2022 (повний текст складено 03.10.2022, суддя в суді першої інстанції Позарецька С.М.) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

31.05. 2022 року стягувач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, якою просила визнати виконавчий лист №2-184/2011 від 18.08.2011, який був виданий на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК, правонаступником якого є ТОВ „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ „ІНВЕСТ ХАУС, правонаступником яких є ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором №244 від 19.06.2007, станом на 18.03.2010, в загальній сумі 27 996,84 долари США, що еквівалентно 249 684,15 грн., таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування зазначає на те, що з 04.02.2022 згідно з умовами Договору від 04.02.2022 про відступлення права вимоги ОСОБА_1 , як кінцевий правонаступник стягувача за вказаним вище рішенням суду, набула права вимоги до ОСОБА_3 як до позичальника, так і до ОСОБА_2 , як до поручителя, по кредитному договору від 19.06.2007 та по договору поруки від 19.06.2007 щодо загального залишку заборгованості у сумі 1 289 773,98 грн., з яких 466 291,81 грн. тіло, 823 482,17 грн. відсотки, що разом становить 48 366,83 доларів США.

13.04.2022 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2022 у справі №2-184/11 було, зокрема, замінено сторону виконавчого провадження (ВП №28702553), а саме: замінено стягувача з ТОВ „ФК „ІНВЕСТ ХАУС на ОСОБА_1 , яке знаходиться на виконанні в Центральному ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з примусового виконання виконавчого листа № 2-184/2011 від 18.08.2011, який був виданий на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ „ВІЕЙБІ БАНК заборгованості за кредитним договором №244 від 19.06.2007, станом на 18.03.2010, в загальній сумі 27 996,84 долари США, що еквівалентно 249 684,15 грн.

Заявник вказує, що виконавчий лист від 18.08.2011, стосовно ОСОБА_2 , знаходиться на примусовому виконанні у Центральному ВДВС у місті Черкаси у межах виконавчого провадження (ВП № 28702553), яке не є завершеним, що підтверджується результатом пошуку виконавчих проваджень в АСВП (дата та час пошуку: 31.05.2022, 08:58) з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (сайт: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

При цьому, 30.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 , як кредитором за договором, та ОСОБА_2 , як поручителем за договором, була укладена угода №1 від 30.05.2022 про припинення договору поруки.

Таким чином, заявник вважає, що відповідно до наведених норм та на підставі угоди від 30.05.2022, - з 30.05.2022 порука по договору поруки від 19.06.2007 та дія договору поруки від 19.06.2007 припинилися на підставі домовленості сторін. Наведені обставини є підставою для визнання виконавчого листа від 18.08.2011 таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що обов`язок ОСОБА_2 , як поручителя, перед ОСОБА_1 припинився у результаті припинення з 30.05.2022 поруки.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.09.2022 задоволено вказану заяву стягувача з посиланням на наявність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання, - в зв`язку з відсутністю обов`язку боржника через його припинення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ДВС подала 04.10.2022 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви стягувача. Зазначає, що часткове виконання боржником виконавчого листа не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. При цьому питання про розмір суми, яка підлягає до стягнення з боржника, вирішується у ході виконавчого провадження та контролюється виконавцем самостійно.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просив суд апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.01.2011 у справі №2-184/11 позовні вимоги ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено та стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №244 від 19.06.2007, станом на 18.03.2010, в загальній сумі 27996,84 долари США, що еквівалентно 249684,15 гривень; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" судові витрати по оплаті державного мита у сумі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень (т. 1 а.с. 134-137).

Зазначене рішення суду набрало законної сили після перегляду в апеляційному порядку (т. 1 а.с. 168-171).

На виконання цього рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси були видані виконавчі листи №2-184/2011, які направлялися на виконання до Центрального ВДВС Черкаського МУЮ (т. 1 а.с. 173).

Також встановлено, що 25.04.2019 між ПАТ „ВІЕЙБІ БАНК, банк за договором, та ТОВ „ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ „ІНВЕСТ ХАУС (нинішнє найменування ТОВ „ІНВЕСТ ХАУС), новий кредитор за договором, був укладений Договір про відступлення прав вимоги № 42053 від 25.04.2019 (т. 1 а.с. 204).

29.11.2019 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2019 у справі № 2-184/11 задоволено частково заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони у справі, у виконавчому провадженні та у виконавчих листах. Постановлено: замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на нового стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у наступних виконавчих провадженнях:

- №28699316 з виконання рішення Придніпровського районного суду від 26.01.2011 про солідарне стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за Кредитним договором №244 від 19.06.2007 станом на 18.03.2010 в загальній сумі 27996,84 дол. США, що еквівалентно 249684 грн. (виконавчий лист №2-184/2011 від 18.08.2011);

- №28702553 з виконання рішення Придніпровського районного суду від 26.01.2011 про солідарне стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за Кредитним договором №244 від 19.06.2007 станом на 18.03.2010 в загальній сумі 27996,84 дол. США, що еквівалентно 249684 грн. (виконавчий лист №2-184/2011 від 18.08.2011), (т. 1 а.с. 241-246).

У подальшому, між ТОВ „ФК „ІНВЕСТ ХАУС, первісний кредитор за договором, та ТОВ „ФК ФОРТ, новий кредитор за договором, був укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав б/н від 05.11.2020, згідно з умовами якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями передбаченими кредитними договорами, вказаними у додатку № 5 до цього договору, перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ».

Крім того, між ТОВ „ФК ФОРТ, клієнт за договором, та ТОВ „ІНКОМ-ФІНАНС, фактор за договором, був укладений Договір факторингу № 32-04-02/22 від 04.02.2022, згідно з умовами якого ТОВ „ІНКОМ-ФІНАНС набуло права вимоги до ОСОБА_3 , як до позичальника, та до ОСОБА_2 , як до поручителя, по кредитному договору від 19.06.2007 та по договору поруки від 19.06.2007 щодо загального залишку заборгованості в сумі 1 289 773,98 грн., з яких 466 291,81 грн. тіло, 823 482,17 грн. відсотки, що разом становить 48 366,83 доларів США.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2022 у справі №2-184/11 задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження. Постановлено: замінити сторону виконавчого провадження (ВП № 28702553), а саме: замінити стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на ОСОБА_1 , яке знаходиться на виконанні в Центральному ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з примусового виконання виконавчого листа № 2-184/2011 від 18.08.2011.

При цьому, 30.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 , як кредитором за договором, та ОСОБА_2 , як поручителем за договором, укладена угода № 1 про припинення договору поруки, яка є чинною. За умовами даної угоди, сторони за взаємною згодою вирішили припинити з 30.05.2022 поруку поручителя перед кредитором по договору поруки від 19.06.2007 (п.п. 1.1.1. п. 1.1.). Відповідно до п.п. 1.1.2. п. 1.1. угоди від 30.05.2022 сторони за взаємною згодою вирішили припинити з 30.05.2022 дію договору поруки від 19.06.2007. Пунктом 1.2. угоди від 30.05.2022, у зв`язку з укладенням даної угоди, а також у зв`язку з припиненням відповідно до її умов поруки по договору поруки від 19.06.2007 та дії договору поруки від 19.06.2007 сторони визнають, що обов`язок поручителя щодо сплати на користь кредитора будь-яких сум на виконання договору поруки від 19.06.2007 є повністю відсутній з дати укладення сторонами даної угоди.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, станом на 23.09.2022, виконавчий лист від 18.08.2011 стосовно ОСОБА_2 знаходиться на примусовому виконанні у Центральному ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у межах виконавчого провадження (ВП № 28702553), яке не завершене.

Стягувач, зазначаючи про припинення зобов`язань у поручителя-боржника ОСОБА_2 , перед нею у зв`язку з укладенням відповідного договору подала суду заяву про визнання виконавчого документа з наведених підстав таким, що не підлягає виконанню.

Вказане питання має таке правове регулювання.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з висновку ВС від 16.01.2018 у справі №755/15479/14-ц підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Далі, виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою (ч. 1 ст. 546 ЦК України), як порука боржника ОСОБА_2 у даній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами (ст. 600 ЦК України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). У випадках, передбачених законом або договором, новація може здійснюватися щодо декількох первісних зобов`язань.

Як вірно вказав суд першої інстанції, законодавство не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою. Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати. Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.

Вказані правові висновки викладено ВП ВС у постанові від 26.01.2021 у справі №552/1528/15-ц.

З системного аналізу викладеного нормативно-правового регулювання та встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин вбачається, що згідно ст.ст. 598, 604 ЦК України та на підставі угоди № 1 від 30.05.2022 про припинення договору поруки, укладеної між ФОП ОСОБА_1 , як кредитором за договором, та ОСОБА_2 , як поручителем за договором, з 30.05.2022 порука по договору поруки від 19.06.2007 та дія договору поруки від 19.06.2007 припинилися на підставі домовленості сторін.

Відтак, зобов`язання боржника ОСОБА_2 (поручителя по кредиту) перед стягувачем ОСОБА_1 щодо погашення кредитної заборгованості у відповідному виконавчому провадженні перестало існувати, що свідчить про наявність підстав, визначених положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого документу щодо боржника ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню, про що вірно вказав суд першої інстанції у даній справі.

Згідно до вимог ч.7 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Відповідно слід відхилити апеляційні доводи ДВС про те, що часткове виконання боржником виконавчого листа не є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, а також про те, що розмір заборгованості боржника визначається у виконавчому провадженні виконавцем, адже вказані обставини, за наведеними вище положеннями процесуального законодавства, не є перешкодою для визнання відповідного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. За обставин цієї справи першочергове значення має позиція стягувача, який, за наявності для того підстав укладення відповідного договору про припинення поруки, що припиняє існування зобов`язань у поручителя, вправі доводити про відсутність підстав для здійснення виконавчого провадження щодо особи, зобов`язання якої припинили існування.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.09.2022 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 439 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 26.09.2022 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повну постанову складено 23.11.2022.

Суддя-доповідач

Судді