Провадження № 4-с/761/200/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря Корнійчук Є.Т.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Києві, скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, заінтересована особа Національна спілка художників України,

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, заінтересована особа Національна спілка художників України.

Предметом оскарження є: винесена приватним виконавцем постанова від 01.07.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 69707346.

Відповідно до вимог скарги, боржник просить суд: скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 69707346 від 01.07.2022 року та зобов`язати приватного виконавця відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 761/37356/20 від 22.02.2022 року, виданий Шевченківським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.09.2022 року скаргу прийнято до свого провадження, призначено дату судового засідання.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Д.В., перебувало ВП №69707346, з виконання виконавчою листа № 761/37356/20 від 22.02.2022 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року. 24.06.2022 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття ВП № 69707346. 01.09.2022 року, стягувачем було подано заяву до приватного виконавця про надання інформації щодо стану виконання судового рішення. Згідно відповіді на заяву (вих.№ 446 від 05.09.2022 р.) приватний виконавець повідомив, що при здійсненні перевірки 01.07.2022 року з виконання боржником судового рішення було встановлено, що згідно Наказу №83-К від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді з 13.10.2020 року.

На підставі вищевказаного, керуючись ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2022 року. Вважає, що фактично рішення суду виконано не було, оскільки Наказ (№ 83-К від 01.07.2022) від Національної Спілки Художників України до неї не надходив, з його змістом її не ознайомили, також фактично не було забезпечено доступу до робочого місця і можливості виконання своїх обов`язків. Таким чином, вважає, що дії приватного виконавця в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2022 року є передчасними та неправомірними, у зв`язку із чим, вимушена звернутись до суду з даною скаргою.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ляпін Д.В. подав до суду заперечення, в яких зазначив, що 01.07.2022 року приватним виконавцем було здійснено перевірку виконання судового рішення. Перевірка здійснювалась в присутності Голови спілки художників України - Чернявського Костянтина Володимировича. Особу керівника боржника встановлено, повноваження перевірено. Про перевірку виконання судового рішення складено Акт від 01.07.2022 року. Відповідно до вказаного акту, згідно Наказу №83-К від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року. На підставі вищезазначеного приватним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2022 року.

Скаржник в судове засідання не з`явився, від її представника до суду надійшла заява про розгляд скарги у її відсутності, скаргу підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Ляпін Д.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Заінтересована особа пояснень суду не надала, в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, знаходилося виконавче провадження №69707346, з виконання виконавчого листа № 761/37356/20 від 22.02.2022 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року.

24.06.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69707346.

01.07.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. було здійснено перевірку виконання судового рішення. Перевірка здійснювалась в присутності Голови спілки художників України - Чернявського Костянтина Володимировича. Особу керівника боржника встановлено, повноваження перевірено.

Про перевірку виконання судового рішення складено Акт від 01.07.2022 року. Відповідно до вказаного акта, згідно Наказу № 83-К від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69707346 від 01.07.2022 року.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, ст. 448 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Принцип обов`язковості судового рішення, закріплений на конституційному рівні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), набуває свого втілення у судоустрійному і процесуальному законодавстві. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судове рішення ухвалюється іменем України незалежно від того, до якого рівня судової системи або юрисдикції належить суд і в якому складі суддів (одноособово чи колегіально) розглянуто справу; саме в ньому підбивається підсумок судового розгляду.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому, вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону «Про виконавче провадження» та пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за №489/20802 (надалі Інструкція), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Крім того, згідно п. 6 статті 40 Кодексу Законів про працю України, при поновленні на роботі незаконно звільненого працівника, працівника, який виконував його обов`язки, може бути переведено за його згодою на іншу роботу або, в разі неможливості такого переведення, звільнено.

У постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 521/1892/18, суд дійшов висновку, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

У постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 702/725/17, суд дійшов висновку, що виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акта органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Виконання рішення вважається закінченим з моменту фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків на підставі відповідного акту органу, який раніше прийняв незаконне рішення про звільнення працівника.

Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника, вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що скаржником надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що при прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.07.2022 державним виконавцем не вжито всіх належних та достатніх заходів з примусового виконання судового рішення, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» та КЗпП, внаслідок чого, передчасно прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №69707346.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та визнає оскаржувані дії приватного виконавця неправомірними, проте суд позбавлений можливості скасувати постанову приватного виконавця про закриття провадження, а тому, суд дійшов висновку, що скаргу ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, заінтересована особа Національна спілка художників України, слід задовольнити частково, а саме: зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. відновити виконавче провадження.

Керуючись ст.ст.447,451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, заінтересована особа Національна спілка художників України - задовольнити частково.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (номер посвідчення: 0008) скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №00080001 від 01.07.2022 року.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича (номер посвідчення: 0008) відновити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 761/37356/20 від 22.02.2022 року, виданого Шевченківським районним судом міста Києва про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Санаторію імені Р.Г. Судковського Національної Спілки художників України з 13 жовтня 2020 року.

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя: