Провадження № 2/161/4375/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Юхим А.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором-купівлі продажу від 05.09.2022. Під час укладення зазначеного договору, від продавця вона дізналася, що в квартирі зареєстроване місце проживання відповідача. Продавець квартири ОСОБА_4 їй пояснила, що квартиру АДРЕСА_1 , вона придбала у відповідача 13.07.2001. Проте, що відповідач був зареєстрований в цій квартирі, ОСОБА_4 не знала, будь-яких домовленостей між нею та ОСОБА_3 про його реєстрацію у квартирі АДРЕСА_1 або його проживання, не було.

Вказує, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2002 року, що також підтверджує те, що продаж зазначеної квартири було здійснено його представником за довіреністю, яка була оформлена і видана в Тель-Авіві у зв`язку з проживанням там відповідача.

Посилаючись на наведене, просить суд, визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 31.10.2022 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

У визначений ухвалою строк відзиву від відповідача до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала та просила задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України

Заслухавши пояснення представника позивача, допитаної в якості свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд установив таке.

Позивач ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13).

З копії інформації про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі від 07.09.2022 вих. № 29266 випливає, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с.20).

За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , дата реєстрації 13.11.1996.

Факт не проживання ОСОБА_3 за адресою зареєстрованого місця проживання підтверджується довідкою Луцького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Волинській області від 21.03.2022 № 30342/50/04-22 (а.с. 21).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 підтвердила факт не проживання ОСОБА_3 за адресою зареєстрованого місця проживання тривалий час.

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у квартирі позивача, однак спірною квартирою не користується, не бере участі в її утриманні та оплаті комунальних послуг, оскільки відчужив її ще в 2001 році.

Будь-яких належних, допустимих і беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою та проживанні в ній, про поважність причин відсутності понад двадцяти років, наявність між нею і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.

З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомо).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта