У х в а л а

16 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 295/8214/21

провадження № 61-10787ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року всправі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани,

В с т а н о в и в:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» (далі - ДП «Державний експертний центр МОЗ України») про визнання незаконним і скасування наказу ДП «Державний експертний центр МОЗ України» від 26 березня 2021 року № 246к про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани.

В обґрунтування позову зазначив, що з 05 жовтня 2016 року працює на посаді завідувача сектором з питань запобігання та виявлення корупції Управління внутрішньої та зовнішньої безпеки підприємства. Вважає, що наказ упереджений та протиправний, виданий без урахування всіх фактичних обставин та наявних доказів, з порушенням чинного законодавства України. Зазначає, що 12 лютого 2021 року видано розпорядження про проведення службової перевірки відносно позивача та створення відповідної комісії. 17 лютого 2021 року позивач надав комісії з проведення службової перевірки службову записку, в якій надав вичерпні відповіді на всі питання, поставлені комісією. Крім того, зазначає, що за вказаними фактами вже проводилася службова перевірка, на поставлені питання були надані відповіді, що відображено у акті від 23 жовтня 2020 року. Тобто відповідач повторно провів службове розслідування за тими самими фактами і комісія склала акт від 26 лютого 2021 року, висновки якого про неналежне виконання трудових обов`язків суперечать встановленим в зазначеному акті обставинам.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Державного експертного Центру МОЗ України» № 246 к від 26 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року апеляційну скаргу ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року - без змін.

31 жовтня 2022 року ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року.

Дослідивши касаційну скаргу заявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктами 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, а ціна позову у справах, у яких заявлено кілька самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, предметом спору є визнання незаконним і скасування наказу ДП «Державний експертний центр МОЗ України» від 26 березня 2021 року № 246к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани.

Верховний Суд урахував предмет спору, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України. Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у малозначній справі судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Разом із цим, касаційна скарга не містить належних та обґрунтованих посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендації № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2022 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний експертний центр МОЗ України» про визнання протиправним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук