Провадження № 2/127/2107/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ), ВАТ «Володарка» (21000 м. Вінниця, просп. Коцюбинського,39) про скасування свідоцтва про право власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ВАТ «Володарка» про скасування свідоцтва про право власності на житло, мотивуючи позовну заяву тим, що наказом директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 № 69 передано у приватну власність батьку позивача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 разом із складом сім`ї, а саме чотири особи, в тому числі дружина та двоє дочок.

02.08.1994 року на підставі вищевказаного наказу було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_4 у спільну сумісну власність наступним особам: ОСОБА_2 (батько позивача), ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_5 (позивач, прізвище після одруження - ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (сестра позивача, прізвище після одруження ОСОБА_8 ).

Як вбачається із наказу директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994р. №69 підставою для передачі у власність даної квартири стала заява батька. На момент здійснення приватизації квартири позивачці виповнилось 7 років, тому вона не знала та не здогадувалась про те, що я є співвласником квартири батьків.

Про участь у приватизації дізналась зі слів батька два місяці тому, так як розпочала збирати документи з метою стати на квартирний облік за місцем проживання. Однак, беручи до уваги використане не з її волі право на приватизацію, вона не має можливості стати на квартирний облік та відповідно у разі надходження черги отримати житло.

Дії батька під час приватизації зазначеної квартири призвели до порушення права самостійно реалізувати своє право на отримання повноцінного житла.

Просила суд, скасувати наказ директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 року № 69, яким передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 разом зі складом сім`ї, а саме: чотири особи, в тому числі дружина та двоє дочок.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 02.08.1994 року, а саме на квартиру АДРЕСА_4 , що видане на підставі наказу директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 року № 69.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_9 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, кожен окремо, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечували, щодо їх задоволення.

Представник відповідача ВАТ «Володарка» в судове засідання не з`явився, хоча про день, час, та місце проведення судового засідання повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих підстав.

Матеріалами справи встановлено, що наказом директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 № 69 передано у приватну власність батьку позивача ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 разом із складом сім`ї, а саме чотири особи, в тому числі дружина та двоє дочок (а.с.21).

02.08.1994 року на підставі вищевказаного наказу було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру АДРЕСА_4 у спільну сумісну власність наступним особам: ОСОБА_2 (батько позивача), ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_5 (позивач, прізвище після одруження - ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (сестра позивача, прізвище після одруження ОСОБА_8 ) (а.с.22).

Відповідно до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, яка діяла станом на 1994 рік, до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки(секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч.1,2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Стаття 7 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму.

Як вбачається з свідоцтва про право власності від 02.08.1994 року, виданого органом приватизації ОСОБА_2 (батько позивача), ОСОБА_3 (мати позивача), ОСОБА_5 (позивач, прізвище після одруження - ОСОБА_6 ), ОСОБА_7 (сестра позивача, прізвище після одруження ОСОБА_8 ) на праві приватної спільної власності належить квартира АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом достовірно встановлено, що на момент приватизації квартири, а саме у 1994 році позивач ОСОБА_10 була неповнолітньою (7 років).

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що порушені законні права та інтереси позивачки ОСОБА_10 та вона позбавлена можливості самостійно використовувати право на приватизацію житла, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме відносно позивачки ОСОБА_10 .

На підставі викладеного та керуючись ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» , ст. ст. 12,81,141,223, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 року № 69, яким передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 разом зі складом сім`ї, а саме: чотири особи, в тому числі дружина та двоє дочок, в частині передачі у приватну власність дочці ОСОБА_10 .

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло від 02.08.1994 року, а саме на квартиру АДРЕСА_4 , що видане на підставі наказу директора ВАТ «Володарка» від 02.08.1994 року № 69, в частині надання дочці ОСОБА_10 у приватну спільну сумісну власність квартири АДРЕСА_4 .

В решті позовних вимог відмовити.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2022 року.

Суддя: