Справа №534/1537/22
Провадження №2-н/534/179/22
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

23 листопада 2022 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В. розглянувши заяву комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

КВП «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» звернулось до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій прохають стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання у сумі 29 253 грн 76 коп. та понесені судові витрати в сумі 248 грн 10 коп.

Дослідивши подану до суду заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків.

Заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, яка станом на 01.10.2022 становить 29 253 грн 76 коп.

Разом з цим, суд вказує, що відповідно до довідки про нарахування за період з жовтня 2019 року по жовтень 2022 року, заборгованість становить 29 253 грн 76 коп. Однак, з вказаної довідки вбачається, що станом на жовтень 2019 року вже існувала заборгованість в сумі 11 329 грн 90 коп., яка входить до загальної суми заборгованості, відтак період нарахування заборгованості більший ніж три роки до дати звернення із заявою про видачу судового наказу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність відповідно до ст. 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Згідно із ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу оскільки пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Керуючись п.5 ч.1 ст.165, ст.166 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання.

Роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Солоха