Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/628/21

номер провадження 2/695/268/22

02 листопада 2022 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Золотоноша в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий Альянс» про відшкодування шкоди, завданої смертю особи, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2021 р. адвокат Лабик Р.Р. звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області в інтересах позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з позовом до ПрАТ «Європейський страховий Альянс» про відшкодування шкоди, завданої смертю особи, в якому просять стягнути з відповідача на кожного з позивачів по 57600 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника.

Позов обґрунтовано та мотивовано тим, що 06.08.2017 р. відбулося ДТП через те, що водій автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 грубо порушив вимоги ПДР. У результаті цього загинув син позивачів ОСОБА_4 . Кримінальне провадження по даному факту було закрите в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. У результаті даної дорожньої-транспортної пригоди батькам загиблого позивачам, було завдано шкоду, в зв`язку з чим у них виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля ВАЗ 2105, р.н. НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача. Представник позивачів повідомив відповідача 14.02.2020 р. про настання страхового випадку та подав заяви про виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 22300,00 грн. на спорудження надгробного пам`ятника, 19200,00 грн. моральної шкоди, 57600,00 грн. внаслідок втрати годувальника та ОСОБА_1 - 19200,00 грн. моральної шкоди, 57600,00 грн. внаслідок втрати годувальника. 06.10.2020 відповідачем було прийнято рішення про виплату ОСОБА_2 страхового відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника та по 19200,00 грн. моральної шкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . У частині виплати страхового відшкодування внаслідок втрати годувальника відмовлено в зв`язку з ненаданням страховику документів, що дають право на отримання такого відшкодування. Надання довідки про розмір пенсії позивачів не передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст.1200 ЦК України позивачі мають право на відшкодування по втраті годувальника. Загальний розмір страхового відшкодування становить 1152000,00 грн., тобто по 57600,00 грн. на кожну особу. Позивач зазначає, що планує понести в суді 1-ї інстанції судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі до 20000,00 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним.

12.03.2021 року було відкрито провадження у справі та ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

28.04.2021 р. від представника відповідача адвоката Чалої І.М. надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в позові повністю. У відзиві зазначено, що 02.04.2017 року між ПрАТ Європейський страховий альянс» та ОСОБА_5 був укладений Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 3043212, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_1 .

06.08.2017 року відбулося ДТП за участю забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якого від отриманих тілесних ушкоджень загинуло семеро осіб, серед яких і ОСОБА_4 . Грубе порушення ПДР перебуває у причинному зв`язку з виникненням ДТП та настанням наслідків у вигляді смерті.

20.02.2020р. Відповідач отримав заяви про виплату страхового відшкодування від представника Позивачів з копіями пенсійного посвідчення, актом, складеним сусідами, про перебування Позивачів на утриманні, копіями паспорта та картки РНОКПП, свідоцтва про народження та смерть ОСОБА_4 , товарних чеків на встановлення пам`ятника, довіреності представника, виданої сільрадою. Відповідач неодноразово подавав запити представнику позивачів щодо надання необхідних документів для визначення кола осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування. 18.09.2020р. до відповідача надійшла заява від Позивачів про виплату страхового відшкодування - моральної шкоди та витрат на спорудження надгробного пам`ятника, в якій зазначено, що до розгляду питання щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника (для батьків) повернутись після надання довідок про доходи батьків загиблого - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ».

Листом від 06.10.2020 р. Відповідач повідомив про прийняте рішення щодо виплати Позивачам 60700 грн. на спорудження пам`ятника та моральної шкоди. Дану суму було сплачено страховою компанією.

Листом від 25.11.2020 р. Відповідач повідомив Позивачів про продовження строку для прийняття рішення (п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») по виплаті страхового відшкодування по втраті годувальника.

Запитуваних документів для визначення кола осіб, які мають право на отримання страхового відшкодування, та доходи померлого для визначення розміру відшкодування по втраті годувальника Позивачі так і не надали, натомість звернулись із позовом до суду.

Відповідно до ст.35 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Крім інших відомостей, які мають бути у цій заяві є відомості про зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Всупереч ст. 35 Закону Позивачі не надали обов`язковий документ, що посвідчує їх право на отримання страхового відшкодування як особам, що були на утриманні потерпілого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Позивачі не надали відповідної довідки про розмір своїх пенсій. Сам по собі факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування Позивачів на його утриманні. Позивачами не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що допомога сина для них була основним і постійним джерелом засобів до їх існування. Позивачі не довели факт перебування на утриманні в померлого сина.

Крім того розрахунок страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника, зроблений Позивачем не відповідає вимогам Закону. У випадку доведеності права на утримання від сина сума могла б становити 38394 грн. кожному Позивачу, а не по 57600 грн. як зазначили Позивачі.

Відповідач вважає, що в його діях немає порушень законодавства, тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

01.07.2021 р. судом витребувано докази з Державної податкової служби України та Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

20.07.2021 р. до суду надійшли від ДПС України витребувані судом докази.

04.08.2021 р. на виконання ухвали суду про витребування доказів ГУ ПФУ України в Черкаській області надано довідки про розмір пенсії позивачів за 2016-2017 рр.

Ухвалою суду від 09.11.2021 р. провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ПрАТ «Європейський страховий Альянс» про відшкодування шкоди, завданої смертю особи закрито в зв`язку зі смертю позивача.

10.11.2021 р. від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Лабика Р.Р. надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій адвокат просив стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 115200,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з втратою годувальника. Заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому позивачка являється єдиною, хто має право на отримання страхового відшкодування по втраті годувальника - сина ОСОБА_4 . У зв`язку з цим збільшено позовні вимоги з 57600 грн. до 115200 грн.

31.10.2022 р. від представника відповідача надійшла заява в якій адвокат просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заява мотивована тим, що 18.09.2020 р. від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про виплату страхового відшкодування, моральної шкоди та витрат на спорудження надгробного пам`ятника. Заявникам було відшкодовано моральну шкоду та витрати на спорудження надгробного пам`ятника. Вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок втрати годувальника було відкладено за заявою представника заявників, так як не було надано та зібрано необхідних документів. Лише в судовому процесі було отримано запитувану довідку з ГУ ПФУ в Черкаській області про дохід непрацездатної особи позивача, з якої встановлено, що її дохід є меншим встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць на дату ДТП та яка підтверджує необхідність її утримання потерпілим ОСОБА_4 . Після цього 10.10.2022 р. ПрАТ «Європейський страховий Альянс» здійснило ОСОБА_1 доплату страхового відшкодування в розмірі 38394,00 грн., що стверджено копією платіжного доручення.

02.11.2022 р. представник відповідача надіслала до суду заяву, в якій вказала, що страхова компанія 10.10.2022 р. здійснила позивачці доплату страхового відшкодування в розмірі 38394,00 грн., що стверджено копією платіжного доручення, яке просила приєднати до матеріалів справи. Крім того вказала, що позивачкою не доведено, що саме вона має право на всю суму страхового відшкодування, передбаченого для утриманця померлого, а не лише в розмірі своєї частки. Позивачка не надала свідоцтва про спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 , до складу якої входить і страхове відшкодування за шкоду життю його сина ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 30.09.2022 р. позивачка та її представник адвокат Лабик Р.Р. підтримали збільшені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Позивачка вказала, що син допомагав їм у всьому. Він працював неофіційно, по людях. Зароблені кошти віддавав їм з чоловіком, якими оплачували комунальні послуги, ліки, продукти харчування тощо. Син не був одружений, не мав дітей. Представник позивача в судовому засіданні відмовився від допиту свідка ОСОБА_6 02.11.2022 р. представник позивача підтвердив, що страховою компанією сплачено позивачці частину страхового відшкодування в сумі 38394,00 грн.

Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий Альянс» адвокат Чала І.М. в судовому засіданні 30.09.2022 р. просила відмовити в позові повністю, з підстав, викладених у відзиві. У судове засідання 02.11.2022 р. представник відповідача не з`явилася з невідомих суду причин.

Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 27.12.2019 р. вбачається, що в результаті ДТП, що мало місце 06.08.2017 р. через грубе порушення водієм автомобіля «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 правил дорожнього руху, загинув сам водій та інші особи, в тому числі й потерпілий ОСОБА_4 . Настання наслідків у вигляді смерті перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП та грубим порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху.

Автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «Європейський страховий Альянс», що стверджено відомостями з бази МТСБУ.

Копією свідоцтва про смерть стверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що батьками ОСОБА_4 є позивачка та ОСОБА_2 .

Згідно довідки №421, виданої виконавчим комітетом Золотоніської міської ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мав склад сім`ї: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка являється сусідкою позивачки, ствердила, що дійсно син позивачки, який загинув, утримував своїх батьків. Він офіційно ніде не працював, але мав тимчасові заробітки, які витрачав на придбання продуктів, одягу, техніки, ліків.

14.02.2020 р. ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_4 звертався до ПрАТ «Європейський страховий Альянс» із заявами про виплату страхового відшкодування на спорудження нагробного пам`ятника в сумі 22300,00 грн., моральної шкоди в сумі 19200,00 грн. та в зв`язку з втратою годувальника в розмірі 57600,00 грн.

14.02.2020 р. ОСОБА_8 , як представник ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «Європейський страховий Альянс» із заявами про виплату страхового відшкодування - моральної шкоди в сумі 19200,00 грн. та в зв`язку з втратою годувальника в розмірі 57600,00 грн.

Як стверджено відповідачем та не заперечувалося стороною позивача, ПрАТ «Європейський страховий Альянс» сплачено заявникам відшкодування на спорудження нагробного пам`ятника та моральної шкоди.

Стороною позивача в позові зазначено, що відповідачем відмовлено заявникам у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з втратою годувальника, але матеріали справи такого рішення про відмову не містять.

Відповідачем додано до відзиву копію листа представника заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_8 від 11.09.2020 р., в якому він просив повернутися до розгляду питання щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою годувальника (для батьків) після надання довідок про доходи батьків загиблого.

З листа ПрАТ «Європейський страховий Альянс» №3383/13 від 06.10.2020 р. вбачається, що товариство відклало вирішення питання про виплату страхових відшкодувань, пов`язаних з втратою годувальника, до надання запитуваних документів (що підтверджують право на таку виплату).

У випадку заявлення особами, які перебували на утриманні потерпілого, котрий загинув внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, цивільного позову до страхової компанії про відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, доказуванню підлягає не лише факт родинних відносин, а й обставини, за яких особа перебувала на утриманні померлого та потребувала матеріальної допомоги.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 09.07.2020 р. справі № 756/8644/19.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 вказаного Закону відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 6 Закону України страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана із смертю потерпілого (ст. 23 Закону України ).

Положеннями ст. 27 Закону України визначено, що страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Частиною 2 статті 1200 ЦК України встановлено, що особам, визначеним у пунктах 1 - 5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Тобто, коло осіб, які мають право на відшкодування шкоди завданої смертю потерпілого, можна розділити на дві групи: непрацездатні особи, які були на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання утримання та дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Також ВС зауважив, що особа вважається такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином, для набуття права на утримання непрацездатна особа повинна мати дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць. Вказана обставина в ході судового розгляду має бути підтверджена належними і допустимим засобами доказування.

З довідки від 26.07.2021 р.(вх. №9017 від 04.08.2021 р.), наданої ГУ ПФУ в Черкаській області на ухвалу суду, вбачається, що ОСОБА_1 з січня 2016 р. по вересень включно 2017 р. отримувала пенсію за віком в сумі 999,00 грн., а з жовтня 2017 по грудень включно 2017 р. 1373,00 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що саме вищевказана довідка була необхідна страховій компанії для визначення чи має право особа на відшкодування в порядку ст.1200 ЦК України, але дані документи не були надані заявником.

Прожитковий мінімум на день настання страхового випадку для непрацездатних осіб, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» становив 1684,00 грн., а мінімальна заробітна плата 3200,00 грн.

Судом встановлено, що позивачка станом на дату настання страхового випадку мала дохід, менший встановленого законом прожиткового мінімуму на місяць (менше 1684,00 грн.), тому була непрацездатною особою, що перебувала на утриманні померлого сина та мала право відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, передбачене ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1200 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.1200 ЦК України розмір шкоди, завданої смертю потерпілого, обраховується так:

(середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого - частка, яка припадала на нього самого) / 2 особи, що мали право на виплату (батьки)*36 місяців

3200,00 грн.-1067,00 грн.(3200:3=1067)/2*36=38394,00 грн.

Судом встановлено, що відповідачем у заяві від 02.11.2022р., здійснено обрахунок розміру шкоди, завданої смертю потерпілого, що підлягає виплаті позивачці у відповідності до ст.1200 ЦК України. Натомість розрахунок, зазначений стороною позивача в позові та заяві про збільшення позовних вимог, зроблений невірно та не обґрунтований належним чином.

Копією платіжного доручення №14772 від 10.10.2022 р., наданого представником відповідача, стверджено, що ОСОБА_1 виплачено страхове відшкодування в сумі 38394,00 грн. Дана обставина була підтверджена стороною позивача в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зважає на те, що стороною позивача не обґрунтовано розмір сум, заявлених до відшкодування, зокрема й підстави для збільшення позовних вимог. Також з доданих стороною доказів не вбачається, що саме з вини відповідача позивач не могла отримати належне їй відшкодування внаслідок втрати годувальника, з врахуванням того, що саме представником заявників висловлене прохання про відкладення вирішення цього питання і не надано запитуваних документів. Водночас суд звертає увагу на те, що після дослідження доказів по справі, зокрема й довідки про розмір пенсії позивача, відповідач добровільно зробив нарахування позивачу сум відшкодування. Розмір вказаного відшкодування, на думку суду, здійснений відповідно до вимог законодавства.

Суд не бере до уваги інші подані документи в якості доказів, оскільки вони не стосуються суті спору та не підтверджують обставин спірних відносин між сторонами.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись вищевикладеним, ст. 4, 5, 12, 76-84, 133, 259, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 11.11.2022 року.