Провадження № 2/243/1129/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат в порядку спадкування, які обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя перебував на обліку в Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі - Фонд), де отримував страхові виплати. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на майно, а саме на недоотримані за життя спадкодавцем соціальні виплати, які були не виплачені померлому відповідачем у зв`язку із його смертю, а саме за період з 16.02.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину, після померлого вона прийняла, та отримала свідоцтво про право на спадщину на недоотримані батьком пенсійні виплати. 10 січня 2020 року вона звернулася до Фону із заявою про нарахування страхових виплат її батьку ОСОБА_2 , які він не отримував за життя, на що Фондом їй було надано відповідь відповідно до якої їй було відмовлено у нарахуванні виплат, у зв`язку із тим, що її батько не скористався за життя своїм правом отримати страхові виплати за фактичним місцем перебування як внутрішньо переміщена особа.

Позивачка вважає дії відповідача щодо припинення нарахування виплат її батьку незаконними.

З огляду на викладене, позивачка просила суд стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на її користь не виплачені належні ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , страхові виплати за період з 16.02.2017 року по 30.06.2018 року на суму 16454,98 грн.

Відповідачем Управлінням виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області до суду було надано відзив, в якому останній зазначив, що ОСОБА_2 - батько позивачки, перебував на постійному обліку та отримувала страхові виплати у Совєтському районі м. Макіївки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька. Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №252-VIII, а також Закону України від 16.09.2014 року №1680-VII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування», м. Макіївка Донецької області визнано тимчасово окупованою територією. ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати з жовтня 2014 року по 28 лютого 2017 року в Дружківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. 15 березня 2017 року до відділення надійшла інформація з Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про скасування ОСОБА_2 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (довідки ВПО). На підставі зазначеної інформації Дружківське міське відділення управління припинило нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_2 з 01 березня 2017 року (з місяця, в якому скасовано довідку ВПО). В подальшому, ОСОБА_2 до органу Фонду із заявою про продовження страхових виплат не звертався, тому страхові виплати з 01 березня 2017 року по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не нараховувались , через що заборгованість по страховим виплатам перед потерпілим на виробництві відсутня. ОСОБА_2 за життя дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про скасування відносно нього довідки ВПО та дії Фонду соціального страхування України в особі його робочих органів про припинення страхових виплат не оскаржив, тим самим здійснив своє волевиявлення та погодився з діями органів владних повноважень. Страхові виплати припинені ОСОБА_2 з 01 березня 2017 року, що не оспорюється. Припинення страхових виплат вказує на те, що страхові виплати не нараховувались, отже відсутні грошові суми, які можуть бути включені до складу спадщині в порядку ст. 1227 ЦК України Крім того, позивачем додано до позову копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2019 року № РР 268954, в якому зазначено, що до складу спадщини включені грошові суми у вигляді не отриманої пенсії. Інформація про включення до складу спадщини грошових сум Фонду соціального страхування України відсутня. Отже. позовна вимога про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області страхових виплат в порядку спадкування за період з 16 лютого 2017 року по 30 червня 2018 року в сумі 16454,98 грн. є безпідставною. На підставі викладеного просять відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Каменюк Л.М. до судового засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити та слухати справу без їхньої участі.

Представник відповідача Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про слухання справи без участі представника, просив відмовити у задоволенні позову враховуючи раніше наданий відзив.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.02.2019 року, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 у вигляді недоотриманих останнім пенсійних виплат.

Відповідно до листа Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 23.01.2020 року наданого на запит ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - батько позивачки, перебував на постійному обліку та отримувала страхові виплати у Совєтському районі м. Макіївки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань м. Донецька. ОСОБА_2 як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати з жовтня 2014 року по 28 лютого 2017 року в Дружківському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. 15 березня 2017 року до відділення надійшла інформація з Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про скасування ОСОБА_2 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (довідки ВПО). На підставі зазначеної інформації Дружківське міське відділення управління припинило нарахування та виплату страхових виплат ОСОБА_2 з 01 березня 2017 року (з місяця , в якому скасовано довідку ВПО). В подальшому, ОСОБА_2 до органу Фонду із заявою про продовження страхових виплат не звертався, тому страхові виплати з 01 березня 2017 року по день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не нараховувались , через що заборгованість по страховим виплатам перед потерпілим на виробництві відсутня. ОСОБА_2 за життя дії Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради про скасування про скасування відносно нього довідки ВПО та дії Фонду соціального страхування України в особі його робочих органів про припинення страхових виплат не оскаржив, тим самим здійснив своє волевиявлення та погодився з діями органів владних повноважень. Страхові виплати припинені ОСОБА_2 з 01 березня 2017 року

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

1) цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

2) право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, зазвичай, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

3) право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Те саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно розмежовувати випадки при застосуванні статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правове підґрунтя, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону України № 1105-ХІV (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку ФСС НВ зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Відповідно до статті 28 зазначеного Закону № 1105-XIV грошові суми, які відповідно до статті 21 цього Закону ФСС НВ виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

Статтею 40 вказаного Закону (у редакції до 01 січня 2015 року) передбачено, що страхові виплати потерпілому провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження спадкодавцем дій ФССУ не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання цих страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Аналогічного висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , а саме на недоотриману пенсію, але згідно пояснень позивача, нотаріусом не було видано спадкоємиці свідоцтва про право на спадщину на неотримані за життя страхові виплати її батьком ОСОБА_2 . Відсутність Свідоцтва про право на спадщину за законом, на недоотримані спадкодавцем за життя страхових виплат, безпосередньо пов`язана з не нарахуванням страхових виплат ОСОБА_2 , оскільки останній не став на облік Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області як внутрішньо переміщена особа.

Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2018 року у справі № 306/2659/16-ц частиною першою статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, право на такі страхові виплати у спадкодавця зберігається і відповідно до статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_1 відповідно має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що ненадання особі, яка не є внутрішньо переміщеною особою, довідки про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, та не звернення цієї особи до робочих груп Фонду на підконтрольній Україні території з заявою про нарахування виплат, так і скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, не є підставою для невиплати страхових платежів, оскільки таке права закріплене за особою положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (з 01 січня 2015 року в редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VІІ), і може бути обмежене лише введенням воєнного чи надзвичайного стану на окремій території чи на всій території України.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 12 травня 2021 року в справі № 243/9109/19, постанові від 19 травня 2019 року в справі № 243/8684/19-ц.

Враховуючи зазначені вище положення законів суд вважає, що оскільки потерпілому ОСОБА_2 страхові виплати були призначені пожиттєво, тому останній мав право на нарахування та виплату страхових виплат незалежно від звернення до робочих груп Фонду про продовження виплат. ОСОБА_2 за життя право на отримання страхових виплат не втратив, тому позивач як спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, зобов`язавши відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошових коштів, які входять до складу спадщини у вигляді страхових (соціальних) виплат, на одержання яких її батько ОСОБА_2 мав право за період з 16.02.2017 року по 30.06.2018 року.

Щодо нарахування суми 16454,98 грн. на яку посилається позивач, суд виходить з того, що позивачем не підтверджено зазначеного розміру суми належними доказами, з позовної заяви вбачається, що вказаний розрахунок був проведений позивачем самостійно, тому в частині стягуваної суми, суд відмовляє у задоволенні.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті ним судового збору, у розмірі 908,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області про стягнення страхових виплат в порядку спадкування задовольнити частково.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області здійснити нарахування та виплату спадкоємиці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , сум страхових виплат за період з 16 лютого 2017 року по 30 червня 2018 року, належних померлому спадкодавцю ОСОБА_2 .

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області, , розташованого за адресою: Донецька область, місто Слов`янськ, вулиця Свободи, будидок 5, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , адреса реєстрації як ВПО: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляціної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадженняабо прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький