Провадження № 6/761/1117/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Аббасової Н.В.,

секретаря судового засідання - Шалівського В.О.,

за участю:

заявника - Крайчинського С.С. ,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи - боржника, боржник - ОСОБА_2 , стягувач - Національний музей історії України,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Крайчинський С.С. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника у якому, з метою проведення перевірки майнового стану, опису та арешту майна належного боржнику на праві власності, з метою проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із Законом України «Про виконавче провадження», просив суд: надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - фізичної особи ОСОБА_2 , а саме до квартири АДРЕСА_1 .

Своє подання обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. перебуває зведене виконавче провадження №67335004 з примусового виконання виконавчих листів № 761/9233/20 від 14.09.2021, №761/9232/20 від 26.10.2021 та № 761/9230/20 від 26.10.2021, що видані Шевченківським районним судом м. Києва.

Оскільки боржниця в добровільному порядку рішення суду не виконала, виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до інформаційної довідки відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Святошинської РДА, боржник проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки БТІ у м. Києві, квартира АДРЕСА_1 , у якій проживає божник за нею на праві власності не зареєстрована.

Станом на дату формування даного подання, залишок боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження становить 509 617,06 грн.

26.01.2020 на адресу боржника направлено вимогу щодо проведення 08.02.2022 за адресою: АДРЕСА_2 (за місцем проживання боржника) заходів з огляду, опису, арешту майна боржника належного боржнику на праві власності, виявленого виконавцем під час проведення виконавчих дій в помешканні, в якому зареєстрована та проживає боржник. Вказану вимогу боржником не виконано, про що виконавцем складено відповідний акт.

09.02.2022 на адресу боржника повторно направлено аналогічну вимогу щодо проведення виконавчих дій 22.02.2022, яку також не виконано, виконавцю не надано доступ до помешкання боржника.

Дана поведінка боржника розцінюється виконавцем як спроба затягування виконання судового рішення, з зв`язку з чим останній просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника для проведення опису та арешту майна боржника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2022 року матеріали подання передано на розгляд судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Приватний виконавець Крайчинський С.С. у судовому засіданні вимоги подання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України стягував та боржник в судове засідання не викликались.

Статтею 30 Конституції України, ст.1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання приватного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Судом установлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського С.С. перебуває зведене виконавче провадження №67335004 з примусового виконання виконавчих листів № 761/9233/20 від 14.09.2021, №761/9232/20 від 26.10.2021 та № 761/9230/20 від 26.10.2021.

28.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.С. винесено постанову та відкрито виконавче провадження №66968723 з примусового виконання виконавчого листа?Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2021 по справі №761/9233/20 про стягнення з ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Національного музею історії України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 2) матеріальну шкоду в розмірі 186 842,34 грн., судовий збір в розмірі 2 802,64 грн.

Вказана постанова, у відповідності до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», того ж дня направлена стягувачу до відома та боржнику до виконання (що підтверджується відповідними чеками поштових відправлень).

01.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.C. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67334577 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2021 по справі №761/9232/20 про стягнення з ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Національного музею історії України (, адреса: 01001, м, Київ, вул. Володимирська, буд. 2) 30 494 (тридцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) гри. 45 коп.

01.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським С.C. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67333785 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2021 по справі №761/9230/20 про стягнення з ОСОБА_2 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь Національного Музею історії України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 2) 242 256 (двісті сорок дві тисячі двісті п`ятдесят шість) грн. 55 коп.

Того ж дня, приватним виконавцем, у відповідності до вимог етапі 30 Закону України «Про виконавче провадження», сформовано зведене виконавче провадження №67335004.

Заходами вжитими приватним виконавцем встановлено місце реєстрації боржника: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки БТІ у м. Києві, квартира АДРЕСА_1 , у якій проживає божник за нею на праві власності не зареєстрована.

26.01.2020 на адресу боржника направлено вимогу щодо проведення 08.02.2022 за адресою: АДРЕСА_2 (за місцем проживання боржника) заходів з огляду, опису, арешту майна боржника належного боржнику на праві власності, виявленого виконавцем під час проведення виконавчих дій в помешканні, в якому зареєстрована та проживає боржник. Вказану вимогу боржником не виконано, про що виконавцем складено відповідний акт.

09.02.2022 на адресу боржника повторно направлено аналогічну вимогу щодо проведення виконавчих дій 22.02.2022, яку також не виконано, виконавцю не надано доступ до помешкання боржника.

Проте, на переконання суду додані до подання акти приватного виконавця, не можуть вважатися належним доказом, оскільки, в ньому вказано лише про те, що боржник не надав виконавцю допуск до житлового приміщення, що ніяким чином не свідчить про перешкоджання боржника вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Так, згідно до п.4 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Разом з тим, під час судового розгляду встановлено, що судовими рішеннями з боржника стягнено матеріальну шкоду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Приписами Цивільного процесуального кодексу України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Проте, всупереч вказаним нормам приватним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до квартири не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані приватним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, та, в даному випадку, не доведено основного факту, а саме належності квартири АДРЕСА_1 боржнику ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави для надання дозволу приватному виконавцю примусового входження до житла боржника.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи - боржника, боржник - ОСОБА_2 , стягувач - Національний музей історії України - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: