КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6472/2022
справа №381/4059/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Соловей Г.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У листопаді 2021 року AT КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_1 17 620,22 грн заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовує тим, що 14 червня 2007 року між сторонами виникли кредитні правовідносини шляхом заповнення позичальником анкети-заяви, відповідно до якої остання приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та погодилася, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами становить договір про надання банківських послуг.

Згідно із доводами позовної заяви позичальниця отримала кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в подальшому ліміт збільшено до 20100,00 грн, при цьому кредитний ліміт може змінюватися за ініціативою банку.

У зв`язку із неналежним виконанням позичальницею своїх зобов`язань станом на 12 вересня 2021 року заборгованість становить 17620,22 грн, що складається із:

- 14938,12 грн заборгованості за тілом кредиту;

- 2682,10 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, AT ''ПРИВАТБАНК" подано апеляційну скаргу, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Вказує, що між сторонами укладено договір, позичальник погодився на його умови, зокрема з тим, що підписавши заяву, позичальник погоджується і з іншими умовами, які розміщені на сайті банку та у сукупності становлять весь договір та правом банку змінювати кредитний ліміт. Вказує, що дії з користування кредитними коштами та погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування. Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Уважає, що активація картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Вказує, що відповідачкою не спростовувались Умови та правила надання банківських послуг, які є в матеріалах справи. Також судом не враховано, що при укладенні 14.06.2007 року кредитного договору було визначено базову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 3% на місяць.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм, матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при зверненні до суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин.

Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту частини 1 статті 638 та статті 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Правовідносини між сторонами можуть виникати унаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої (стаття 634 ЦК України). Про ознайомлення із запропонованими умовами сторона, яка приєднується, має засвідчити своїм підписом, чи іншим способом про ознайомлення та погодження (стаття 207 ЦК України).

Платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором

Кредитна банківська платіжна картка надає змогу здійснювати операції за дебетом картрахунку в межах установленого банком-емітентом ліміту кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення розрахунків за виконані клієнтом операції з використанням платіжної картки за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит (у межах кредитної лінії).

Підставою позову є невиконання кредитних зобов`язань, що пов`язані із видачею кредитних коштів.

Статтею 1054 ЦК України установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у цій справі АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, такі повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна уважати, що в такому випадку споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Оформлення договірних відносин, у разі виникнення спору, повинно забезпечувати рівні можливості для сторін доводити факт укладення договору на тих чи інших умовах, а суд дослідити та оцінити такі умови. Обравши спосіб, відповідно до якого клієнт AT "ПРИВАТБАНК" лише вказує, що він ознайомився з умовами, які викладені окремо на веб-сайті банку в мережі Інтернет та вони можуть змінюватися, проте клієнт зобов`язаний стежити за такими змінами, банк, тим самим, добровільно допускає настання ризику доведення своїх вимог та факту належної обізнаності клієнта банку із умовами, на яких відбувається кредитування.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні.

З матеріалів справи убачається, що 04 червня 2007 року у формулярі анкета-заява заповнена інформація про персональні та контактні дані відповідачки, у відповідності із змістом якої вона погодився на те, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складають договір про надання банківських послуг, із якими клієнт банку ознайомився та згоден з ними, зобов`язується їх виконувати. Дата відкриття рахунку 05 червня 2007 року, дата видачі кредитної карти 14 червня 2007 року.

Анкета містить розділ, у якому навпроти запропонованого виду карток (платіжна картка кредитка "Універсальна", пенсійна картка, дебетова особиста картка, зарплатна картка, картка Gold, ощадкнижка (депозит), ідентифікація з паспортом) необхідно проставити позначку. Окрім того, у полі "кредитний ліміт у сумі" також передбачається проставлення грошової суми. Відповідна позначка проставлена навпроти "платіжна картка кредитка "Універсальна", а у графі бажаний кредитний ліміт вказано "5000 грн". Окрім цього, у графі "базова відсоткова ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% в місяць з розрахунку 360 днів у році" рукописним шрифтом вказано 3%.

Отже при зверненні до суду з цим позовом банком доведено про укладення між сторонами кредитного договору та такі його суттєві умови, як сума кредиту та процентна ставка. Використання коштів підтверджується випискою по рахунку, яка у відповідності до пункту 62 постанови правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75 "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України" є підтвердженням виконаних за день операцій.

Разом з тим, відповідно до наданого розрахунку з 01 січня 2013 року процентна ставка була знижена до 30,0%, з 01 вересня 2014 року підвищена до 34,8%, а з 01 квітня 2015 року до 43,2%, далі з 23 листопада 2016 року використовувалась процентна ставка 42%, з 01 серпня 2020 року - 40,8%.

Будь-яких доказів, які б підтверджували те, що між сторонами досягнуто домовленості про зміну розміру процентної ставки матеріали справи не містять.

Щодо посилання позивача на Умови та Правила надання банківських послуг, суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №342/180/17 (провадження №14-131цс19) у постанові від 03 липня 2019 року з аналогічних правовідносин зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відтак відсутні підстави уважати, що при укладенні договору АТ КБ "ПРИВАТБАНК" дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-ХІІ щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які уважав узгодженими банк.

З огляду на викладене, правильним буде визначити розмір процентів на рівні 36% річних, оскільки саме такий розмір процентів є узгодженим сторонами.

З матеріалів справи убачається, що до 01 січня 2013 року процентна ставка становила 36% та розмір заборгованості за процентами складає 171,95 грн.

З 1 січня 2013 року по 29 серпня 2014 року процентна ставка становила 30% на рік. З 01 вересня 2014 по 01 квітня 2015 року - 34,8% на рік. Станом на 01 квітня 2015 року розмір заборгованості за відсотками складає 247,45 гривень.

Оскільки використання банком процентної ставки, що є меншою узгодженої згідно договору не порушує прав обох сторін, суд в цій частині погоджується з використанням таких чинників при обрахуванні розміру заборгованості.

В період з 01 квітня 2015 року по 20 листопада 2016 року банком використано процентну ставку 43,2% та розмір заборгованості за процентами за вказаної процентною ставкою в цей період склав 76,04 грн. За процентною ставкою 36% (узгоджена) в цей період заборгованість за відсотками становить 63,36 грн (формула: 76,04 / 43,2% х 36%).

В період з 23 листопада 2016 року по 30 червня 2019 року банком використано процентну ставку 42% та розмір заборгованості за процентами за вказаної процентною ставкою в цей період склав 680,47 грн. З процентною ставкою 36% в цей період заборгованість за відсотками становить 567,05 грн (формула: 680,47 / 42% х 36%).

В період з 01 липня 2019 року по 31 липня 2020 року банком використано процентну ставку 42% та розмір заборгованості за процентами за вказаної процентною ставкою в цей період склав 683,91 грн. З процентною ставкою 36% в цей період заборгованість за відсотками становить 569,92 грн. (формула: 683,91 / 42% х 36%).

В період з 01 серпня 2020 року по 12 вересня 2021 року банком використано процентну ставку 40,8% та розмір заборгованості за процентами за вказаної процентною ставкою в цей період склав 517,70 грн. З процентною ставкою 36% в цей період заборгованість за відсотками становить 456,79 грн (формула: 517,70 / 40,8% х 36%).

Ураховуючи викладене, розмір заборгованості за процентами станом на 12 вересня 2021 року становить 2076,52 грн.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 14938,12 грн, заборгованості за процентами у розмірі 2076,52 грн.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у сумі 2270 грн., який і був сплачений позивачем.

За подання апеляційної скарги підлягав сплаті та був сплачений судовий збір 3405 грн.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в розмірі 17014,64 грн, що становить 96,56% від ціни позову 17620,22 грн.

Відтак пропорційно розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції в сумі 2191,98 грн та 3287,98 грн відповідно.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" 17014,64 грн заборгованості за кредитним договором від 14 червня 2007 року, яка включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14938,12 грн, заборгованість за процентами у розмірі 2076,52 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" у рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору до суду першої інстанції 2191,98 грн та 3287,98 грн, сплачених до суду апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова