Справа № 453/1354/22
№ провадження 2/453/454/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
01 грудня 2022 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександра Петровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Брони А.Л. від 02.11.2022 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 01.12.2022 року без учасників справи.
Позивач вказує, що про наявність оскаржуваного виконавчого напису їй стало відомо виключно з постанови про відкриття виконавчого провадження. Жодних повідомлень чи вимог від відповідача їй не надходило.
Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні такого нотаріусом не було з`ясовано чи дійсно у боржника наявна безспірна заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено в виконавчому написі, а також зазначає, що нею не було отримано вимоги стягувача про наявність такої заборгованості та її погашення.
Внаслідок того що, як зазначає позивачка, у нотаріуса були відсутні законні підстави для вчинення спірного виконавчого напису, просить суд позов задоволити.
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», про час і місце судового розгляду було повідомлено належним чином. Відзиву на позовну заяву уповноваженим представником суду не подано.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Письмові пояснення щодо предмету позову від них до суду не надходили.
У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
22.11.2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір № 132638511.
Згідно Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 25.02.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Галюн Плюс», яке в свою чергу на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 року відступило право вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».
Відповідно до змісту даного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2021 року по 27.02.2021 року.
Сума заборгованості складає 45 979,61 грн., в тому числі:
-14 190,00 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту;
-24 418,96 грн. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;
-6 170,65 грн. строкова заборгованість за штрафом і пенею;
-1 200, 00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Палігіна О.П. від 06.07.2021 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 .
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
При вчиненні оспорюваної нотаріальної дії приватний нотаріус посилався на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172 в редакції від 10.12.2014 року на підставі постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
- п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»;
- доповнити розділ пунктом 11 такого змісту:
«11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основними зобов`язаннями до закінчення строку виконання основного зобов`язання.
Для одержання виконавчого напису подаються:
А) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;
Б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;
В) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
Г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;
п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:
«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:
«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
А) оригінал кредитного договору;
Б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»
Також, на думку Київського апеляційного адміністративного суду, оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необгрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника).
Аналізуючи вищенаведені обставини, відповідач здійснив позасудове врегулювання спору шляхом вчинення виконавчого напису на кредитному договорі у відповідності до Постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, тобто в момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним, у зв`язку з чим законних підстав для можливості вчинення нотаріусом виконавчого напису на кредитному договорі не існувало.
Відтак, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував того, що законодавство України не передбачає такого способу позасудового врегулювання спорів.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
На підставі пунктів 3.1. та 3.4 глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 760/2193/15-ц.
Як вбачається з наявних у справі доказів, заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, а нотаріус, вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, не врахував того, що законодавство України не передбачає такого способу позасудового врегулювання спорів як вчинення виконавчого напису на кредитному договорі.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно норм ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, між позивачкою та адвокатом Яресько Т.В. 25.10.2022 року було укладено договір про надання правової допомоги.
Згідно акту приймання-передачі послуг №1 від 27.10.2022 року, вартість послуг адвоката Яресько Т.В. за ведення даної цивільної справи становить 4 000 грн.
Згідно розрахункової квитанції № 27/10/22, позивачкою на розрахунковий рахунок адвоката Яресько Т.В. за надання правничої допомоги було перераховано кошти в сумі 4 000 грн.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що витрати позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 16, 509, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександра Петровича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя