Справа № 521/7004/20
Провадження № 2/521/521/22
28.11.2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі судового засідання - Трояненко А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся адвокат Щерблюк О.М., який діє на підставі ордеру серія ВН № 1005203 від 29.08.2019 року, в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просить суд стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 20 232,58 грн., та судові витрати у розмірі 10 840, 00 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.08.2019 року о 14 год. 00 хв., в м. Одеса, по вул. Дальницька, відповідач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номер знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota» державний номер знак « НОМЕР_2 », власником якого є позивач, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п. п. 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили: 18.10.2019 року.
Цивільна-правова відповідальність відповідача, володільця транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номер знак « НОМЕР_1 » застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ № АО1281355 у ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснила виплату страхової суми ОСОБА_1 в розмірі 65 575, 42 грн.
Але фактичні збитки, які завдані позивачу діями відповідача більші та підлягають стягненню з останнього.
Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 80 508, 00 гри., що підтверджується висновком експерта № 6548 від 04.10.2019 року автотоварознавчого дослідження з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля «Toyota» державний номер знак « НОМЕР_2 ».
Також позивачем було сплачено вартість проведення відповідного експертного дослідження 2 500, 00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 81 від 04.10.2019 року та вартість експлуатації автомобіля «Toyota» державний номер знак « НОМЕР_2 » з місця ДТП, яке сталось 13.08.2019 року у сумі 800, 00 грн.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.05.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.
10.08.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, залучено в якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
10.08.2020 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті при заочному розгляді справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, жодних клопотань до суду не заявляв та відзиву не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 13.08.2019 року о 14 год. 00 хв., в м. Одеса, по вул. Дальницька, відповідач, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номер знак « НОМЕР_1 », не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Toyota» державний номер знак « НОМЕР_2 », власником якого є позивач, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим відповідач порушив п. п. 12.1; 13.1 Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 року ОСОБА_2 був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили: 18.10.2019 року (а. с. 9-10).
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 належить легковий автомобіль марки «Toyota Camry» державний номер знак « НОМЕР_2 » (а. с. 48-49).
Діями відповідача позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 80 508, 10 гривень, що підтверджується висновком експерта Судової незалежної експертизи України № 6548 від 04.10.2019 року авто-товарознавчого дослідження з визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля "«Toyota Camry» державний номер знак « НОМЕР_2 » (а. с. 12-24).
Цивільна-правова відповідальність відповідача, володільця транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номер знак « НОМЕР_1 » застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ № АО1281355 у ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
ПАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснила виплату страхової суми ОСОБА_1 в розмірі 65 575, 42 грн. (а. с. 54)
Також позивачем сплачена вартість проведення відповідного експертного дослідження у сумі 2 500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 81 від 04.10.2019 року, прийнятого від ОСОБА_1 на підставі експертизи збитків ДТП автомобіля «Toyota» державний номер знак « НОМЕР_2 » (а. с. 45) та вартість експлуатації останнього з місця ДТП, яке сталось 13.08.2019 року у сумі 800, 00 грн., що підтверджується товарним чеком від 13.08.2019 року та актом виконаних робіт (наданих послуг) № 98 від 13.08.2019 року (а. с. 46-47).
3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Сума матеріального збитку, заподіяного потерпілій особі, повинна бути підтверджена таким засобом доказування, як звіт про оцінку майна (акт оцінки майна), який за змістом має відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).
Позивачем по справі наданий висновок експерта Судової незалежної експертизи України № 6548 від 04.10.2019 року, який було розроблено на підставі наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до п. 2.4 "Методики", вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року за №6, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, проте має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Суд вважає, що розмір заявленого відшкодування заподіяної майнової шкоди є обґрунтованим та доведеним в розмірі майнової шкоди згідно зазначеного висновку експерта, сплаченої вартості проведення відповідного експертного дослідження та вартість експлуатації автомобіля з місця ДТП, що разом становить 20 232,58 грн.
Щодо вимог ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Відповідно до квитанції № 38 від 22.05.2020 року позивачем сплачено адвокату Щерблюк О.М. 10 000 грн.
Згідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 49022911 від 28.04.2020 року.
У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.
Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну внаслідок ДТП матеріальну шкоду в розмірі 20 232,58 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28.11.2022 року.

Суддя О.С. Леонов

28.11.22