Справа № 503/831/22
Провадження № 2/503/266/22
УХВАЛА

16 листопада 2022 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В. дослідивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

До Кодимського районного суду Одеської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем.

Згідно з ч .1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас згідно з пунктом 31 Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1874-IX від 16.11.2021), до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.

У зв`язку з чим територіальна юрисдикція (підсудність) Кодимського районного суду Одеської області розповсюджується на адміністративні території Кодимської міської та Слобідської селищної територіальних громад Подільського району Одеської області.

Відповідно до адресної довідки Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 03.08.2022 року № 03-17/2007, отриманої судом в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України, відомості щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 на території Кодимської міської ради відсутні.

В свою чергу відповідно до листа-повідомлення Слобідської селищної ради Подільського району Одеської області від 15.08.2022 року № 02-17/634, отриманої судом в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України, на території Слобідської селищної ради ОСОБА_2 не зареєстрований.

Як вбачається з інформаційного листа-відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 14.10.2022 року за № 6.2-6511/6-22 та інформаційно-уточнювального листа-відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 28.10.2022 року за № 6.2-7100/6-22, отриманих судом в порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 станом на 24.02.2022 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином розгляд даної справи, у відповідності до загальних положень визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.1 ст. 27 ЦПК України, належить до підсудності не Кодимського районного суду Одеської області, а Цюрупинського районного суду Херсонської області.

В свою чергу ч.2 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

На даний час декларування та реєстрація місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні регулюється виключно Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 року № 1871-IX, який набрав чинності 01.12.2021 року. В свою чергу ч.1 ст. 4 цього Закону передбачає, що особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

В свою чергу пунктом 51 ч.1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VI, до Єдиного державного демографічного реєстру вноситься інформація про особу, зокрема відомості про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.

Зі змісту доданих до позовної заяви документів, а саме копії сторінки 12 розділу «Місце проживання» паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 18.07.2007 року, вбачається та обставина, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .

Позивачем ОСОБА_1 до своєї позовної заяви додано акт обстеження по факту проживання (не проживання) особи на території Кодимської міської ради від 25.07.2022 року, складений депутатом міської ради Купцовим С.С. із залученням сусідів та зареєстрований за № 202 від 25.07.2022 року, згідно змісту якого з 15.04.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_1 проживають діти дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 .

Зазначений акт за своїм змістом може лише підтверджувати знаходження на утриманні позивача ОСОБА_1 дітей за адресою її фактичного проживання.

У зв`язкуз чим розгляд даної справи, у відповідності до положень альтернативного (за вибором позивача) визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.2 ст. 28 ЦПК України, також належить до підсудності не Кодимського районного суду Одеської області, а Цюрупинського районного суду Херсонської області.

Водночас адреса: АДРЕСА_3 є місцем фактичного проживання/перебування позивача ОСОБА_1 , як взятої на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно змісту позовної заяви та копії довідки відділу адміністративних послуг Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 16.04.2022 року № 5123-.

Відповідно до положень ч.1-2 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Адресою фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи може бути адреса відповідного місця компактного поселення внутрішньо переміщених осіб (адреса містечка із збірних модулів, гуртожитку, оздоровчого табору, будинку відпочинку, санаторію, пансіонату, готелю тощо).

При цьому, ч.1 ст. 41 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII передбачає, що облік внутрішньо переміщених осіб здійснюється у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб.

Таким чином адреса: АДРЕСА_3 є місцем фактичного проживання позивача ОСОБА_1 , як взятої на облік внутрішньо переміщеної особи.

У зв`язку з чим суд вважає, що адреса фактичного проживання взятої на облік внутрішньо переміщеної особи не є тотожнім поняттю зареєстрованого або задекларованого місця проживання (перебування) особи, а також не підміняє його за своєю суттю, оскільки такі облік і декларація/реєстрація мають різну мету та правові наслідки. Крім того, такий висновок суду підтверджує і зміст самих положень ч.2-3 ст. 6 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, якими врегульовано порядок внесення відомостей про зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на підставі документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання, або відомостей, внесених до документів особи, які підлягають обміну, а також може використовуватися інформація з Державного реєстру виборців, Єдиного державного демографічного реєстру, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, реєстрів територіальних громад, Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З огляду на зазначене суд вважає, що фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи не змінює і тимчасово не підмінює задеклароване або зареєстроване місця проживання (перебування) цієї особи.

Таким чином розгляд даної справи не належить до підсудності Кодимського районного суду Одеської області ні у відповідності до загальних положень визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.1 ст. 27 ЦПК України, а ні у відповідності до положень альтернативного (за вибором позивача) визначення територіальної юрисдикції (підсудності), передбачених ч.2 ст. 28 ЦПК України, за якими розгляд даної справи належить до підсудності Цюрупинського районного суду Херсонської області, адміністративно-територіальні повноваження якого розповсюджуються на адміністративну територію м. Олешки Херсонської області (за зареєстрованими місцями проживань позивача та відповідача).

Відповідно до ч.9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас судом встановлено, що відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» було змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Цюрупинського районного суду Херсонської області та визначено їх підсудність за Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу.

В подальшому, розпорядженням Голови Верховного Суду від 26.09.2022 року № 52 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області», було внесено зміни до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та визначено з 03 жовтня 2022 року територіальну підсудність судових справ Цюрупинського районного суду Херсонської області за Комінтернівським районним судом Одеської області.

Ураховуючи зазначене вище, суд вважає необхідним передати дану справу для її розгляду за територіальною підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Керуючись ст. 27, 28, 31, 32, 258-261ЦПК України, суд

постановив:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати на розгляд до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Д. В. Вороненко