ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/3795/21 Номер провадження 22-ц/814/2266/22Головуючий у 1-й інстанції Богдан М.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми неустойки за прострочення сплати аліментів

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала стягнути з відповідача пеню за прострочку сплати аліментів за період з 11.05.2018 по 01.05.2021 у сумі 75 977,48 грн, що, відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, дорівнює 100% заборгованості боржника по несплаті аліментів.

Вказувала, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/345/18 від 06.04.2018 призначено до стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.01.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконанні у Московському ВДВС у м. Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, виданого на виконання вказаного рішення суду. Відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку із чим станом на 01 травня 2021 року утворилась заборгованість по аліментам у розмірі 75 977,48 грн. Положеннями ст. 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність боржника за прострочення сплати аліментів, у розмірі, що не може бути більше 100% заборгованості боржника по несплаті аліментів, у зв`язку із чим позивач прохала стягнути з відповідача неустойку за час прострочення сплати аліментів за період з 11.05.2018 по 01.05.2021 в розмірі 75 977,48 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю:

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 11.05.2018 по 01.05.2021 у сумі 75 977,48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

Із вказаним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прохав рішення місцевого суду змінити в частині суми стягнутих аліментів з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Вказував, що при обрахунку пені треба брати загальну заборгованість тільки за спірний період (з 11.05.2018 по 01.05.2021) у сумі 68 521,41 грн, а не за весь період згідно з довідкою державного виконавця 75 977,48 грн. За його підрахунком, сума пені, яку можливо нарахувати на прострочені аліменти складає 65 348,38 грн, з якої: 59 389,14 грн пеня по аліментам з 11.05.2018 по 01.10.2020; 5 959,24 грн пеня по аліментам з 01.10.2020 по 01.05.2021.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 04.03.2006, який між ними було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.04.2009 № 2-2006 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 395 від 14.06.2006, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) (а.с. 7).

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2018 року по цивільній справі №641/345/18 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.01.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, яке набрало законної сили 11 травня 2018 року (а.с. 10).

Постановою державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 04.05.2018 відкрито виконавче провадження № 56317077 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина (а.с. 12) .

Згідно наданого державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби умісті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) розрахунку від 06.05.2021 у виконавчому провадженні № 56317077 заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання дитини станом на 01.05.2021 (за період з січня 2018 по квітень 2021) становить 75 977,48 грн. (а.с. 13-14).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачу було відомо про відкрите виконавче провадження, про що свідчать виплати по аліментам згідно розрахунку заборгованості державного виконавця. Вказана заборгованість виникла внаслідок систематичного ухилення відповідача від обов`язку щодо сплати аліментів та належного утримання неповнолітньої дитини. Дитина весь час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач був обізнаний зі змістом рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та знав про свій обов`язок з їх сплати. Підстави для зменшення розміру неустойки, звільнення боржника від сплати заборгованості судом не встановлено. Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі письмових доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

В постанові від 03.04.2019 по справі № 333/6020/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Велика Палата Верховного Суду уточнила сформовану раніше позицію щодо порядку обчислення неустойки (пені) зі сплати аліментів, визначивши, що обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного дня такого прострочення.

Відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на дитину за період з січня 2018 по квітень 2021 та станом на 01.05.2021 склала 75 977,48 грн (а.с. 14).

Як вбачається з розрахунку, боржник тривалий час не сплачував щомісячні платежі, часткові проплати мали періодичний характер: 11.2019 803,86 грн, 07.2020 3 400 грн, 10.2020 2 000 грн, 11.2020 1 000 грн, 12.2020 2 500 грн, 02.2020 2 500 грн, 03.2020 2 000 грн.

Згідно з наданим позивачкою розрахунком загальна сума неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, з урахуванням часткових проплат, склала 419 500,61 грн, що перевищує 100% заборгованості за весь період.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та актуальну правову позицію Верховного Суду і ухвалив законне та обґрунтоване рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про стягнення пені у розмірі 100% заборгованості за весь період заборгованості, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 196 СК України.

Доводи скаржника про те, що загальний розмір заборгованості по аліментам повинен братися лише за спірний період, а не за весь період заборгованості, є безпідставними і не узгоджуються з ч. 2 ст. 196 СК України та правовими висновками Верховного Суду, оскільки межа граничного розміру відповідальності боржника за прострочення сплати аліментів не може обмежуватись тільки спірним періодом.

Посилання в апеляційній скарзі про неврахування в розрахунку державного виконавця оплати, здійсненої у сумі 1 000 грн в червні 2020 року не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки доказів такої оплати не було додано відповідачем ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані до апеляційної скарги, а по-друге, про проведення добровільних оплат по аліментам боржник має повідомляти державного виконавця і не позбавлений права заявити про перерахунок заборгованості державним виконавцем. Посилання скаржника на визнання цієї суми позивачем гуртуються на припущенні.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного розгляду справи, відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль