Справа № 484/3612/22
Провадження № 2/484/1187/22
Рішення

іменем України

25 листопада 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Максютенко О.А. за участі секретаря судового засідання Завірюха В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайської міської Ради Миколаївської області, третя особа Первомайський відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття заборони на відчуження нерухомого майна

встановив

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , внесеного до Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори за № 3925468 від 20.10.2006 року, накладеного на підставі повідомлення Первомайського міськрайонного суду б/н від 19.11.1997 року. В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_2 , якій на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом належав житловий будинок АДРЕСА_1 . В установленому законом подяку позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_2 30.08.2022 року позивач отримав відмову від нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з посилання на те, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про арешт нерухомого майна № 3925468, архівний запис 58180-65 від 19.11.1997 року щодо вказаного житлового будинку, обтяження зареєстровано Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на підставі повідомлення б/н 19.11.1997 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

В 1997 році власниками житлового будинку були: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 який . Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.11.2005 року право на частку у спільному майні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 9/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 було припинено. Визнано право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та спадщину після якої прийняла дружина позивача.

Надати більш детальну інформацію щодо обтяження за повідомленням б/н від 19.11.1997 року Первомайського міськрайонного суду позивач немає можливості, оскільки невідома інформація ні щодо номера справи ні щодо його учасників.

Позивач, посилаючись на те, що наявність обтяження на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_2 перешкоджає їй отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно житловий будинок та належним чином зареєструвати це майно у державного реєстратора прав на нерухоме майно, просила суд зняти обтяження з нерухомого майна.

27.10.2022 року ухвалою судді справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Про слухання справи сторони повідомлені належним чином, про що у справі є поштові повідомлення про вручення судових повісток.

Представник відповідача по справі до суду надав заяву, де не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.8 ст.178 та ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Під час ухвалення рішення суд відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача ОСОБА_6 , згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 25.10.2021 року, актовий запис № 1056. Спадкоємцями першої черги являються чоловік померлої позивач ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу від 23.04.1977 року актовий запис №185 видано м. Первомайськ міськвідділ РАГС Миколаївської області).

Згідно частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно вимог частини 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 своєчасно звернувся до нотаріуса щодо оформлення спадкового майна 30.08.2022 року приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області А.Мовчан позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після ОСОБА_2 (спадкова справа № 115,2021, зареєстровано в реєстрі за № 911). Спадковим майном за цим свідоцтвом є земельна ділянка.

Іншим спадковим майном після смерті ОСОБА_2 є нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 . Це підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9820109 від 12.02.2006 року, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину /3-42/ 17.01.2006/Перша Первомайська державна нотаріальна контора.

30.08.2022 року за вих. № 177/02-31 ОСОБА_1 отримав відмову від приватного нотаріуса С.Мовчана у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з посилання на те, що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про арешт нерухомого майна № 3925468, архівний запис 58180-65 від 19.11.1997 року щодо вказаного житлового будинку, обтяження зареєстровано Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на підставі повідомлення б/н 19.11.1997 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер: 3925468, зареєстровано 20.10.2006 року Другою Первомайською державною нотаріальною конторою. Підстава обтяження: повідомлення, б/н 19.11.1997 року Первомайський міськрайонний суд. Об`єкт обтяження: домоволодіння АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_4 . Згідно повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Первомайську Первомайського району Миколаївської області від 21.09.2022 року №31 за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян зареєстровано смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно повідомлення Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.10.2022 року №31854/9 за ОСОБА_4 наявні виконавчі провадження передано до архіву та в подальшому знищене, інформації щодо накладання арешту немає.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності визначено в статті 317 ЦК України, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Зі змісту статей 1268, 1296 вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на обставини справи та з урахуванням вищевказаних норм права суд вважає, що позивачеві ОСОБА_1 , як спадкоємцю після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , не зважаючи на відсутність у нього свідоцтва про право на цю спадщину за законом.

Оскільки частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном - як передбачено статтею 391 ЦК України, оскільки іншим способом позивач не може вирішити дане питання.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Названа норма є спеціальною, в якій закріплено порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Виходячи зі змісту цієї норми, особа вправі звернутись до суду з позовом як про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт і зняття з нього арешту, так і з позовом лише про зняття з такого майна арешту.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з нерухомого майна підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 279, 352, 354 ЦПК, суд

вирішив

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти заборону та обтяження на відчуження нерухомого майна,а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , внесеного до Єдиного реєстру заборони відчуження нерухомого майна нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори за № 3925468 від 20.10.2006 року, накладеного на підставі повідомлення Первомайського міськрайонного суду б/н від 19.11.1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя