КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2778/22
Провадження № 2/552/1540/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2022 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі Сороці Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП» про поновлення на роботі, оплати заборгованості по виплаті заробітної плати та виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

20.06.2022 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП» про поновлення на роботі, оплати заборгованості по виплаті заробітної плати та виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. В позовній заяві вказувала на те, що вона працювала за сумісництвом в ТОВ «Евромет Груп» на посаді головного бухгалтера з 18.08.2021 року. Загальний стаж її роботи на підприємстві до моменту звільнення складає дев`ять місяців. Наказом №8-К- від 31.05.2022 року її звільнено з роботи з зазначенням причини звільнення за втратою довір`я, згідно п.2 чт.41 КЗпП України. Наказ про звільнення оформлений з порушенням Правил діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, огранах місцевого самоврядування, на підприємства, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 року №1000/5, підписаний в.о. керівника підприємства ОСОБА_2 без засвідчення на документі підпису посадової особи основною печаткою юридичної особи та відсутністю документального підтвердження його повноважень. Копія наказу надіслана їй на електрону пошту, без надання їй оригіналу документу. Звільнення вважає незаконним з наступних причин: покладення трудових обов`язків на головного бухгалтера, які не є підставою для застосування п.2 ст.41 КЗпП України; звільнення працівника, який має статус одинокої матері з ініціативи роботодавця не допускається. Крім того, суб`єктивна думка виконавчого органу на об`єктивні факти, що не доводять наявність провини працівника з заподіяння матеріальної шкоди або вчиненні інших незаконних дій. Таким чином, висновки власника або уповноваженого ним органу про те, що даний працівник не заслуговує його довіри внаслідок вчинення винних дій, повинні ґрунтуватися не на суб`єктивній думці, а на об`єктивних фактах, що доводять наявність провини працівника в заподіянні матеріальної шкоди або вчиненні інших незаконних дій. В зв`язку з чим просила суд поновити її на посаду головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП». Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП» на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 8 728,37 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та 6500,00 грн. завданої моральної шкоди.

22.06.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.07.2022 року представником ТОВ «ЄврометГруп» Тищенко А.В. подано відзив на позовну заяву, в якому просили суд закрити провадження по справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

08.08.2022 року ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив в якій наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

06.10.2022 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Буряк Д.М. про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити.

В судове засідання ТОВ «Євромет Груп» свого представник не направило, про причини неявки суд не повідомило.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу №17-К- від 17.08.2021 року була прийнята на роботу в ТОВ «Євромет Груп», де працювала за сумісництвом на посаді головного бухгалтера з 18.08.2021 року.

24.03.2022 року наказом директора ТОВ «ЄВРОМЕТ ГРУП» Грімзіна І.А. №07 к- 2/ВК «Про призупинення дій трудового договору» у зв`яжу з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок введення активних бойових дій за місцем розташування підприємства у м.Харкові, відсутністю організаційних та технічних умов для проведення господарської діяльності підприємства у повному обсязі та існування реальної загрози для життя та здоров`я працівників через військову агресію Російської Федерації проти України, та воєнного стану, з 01.04.2022 року призупинено дію трудових договорів з працівниками, які визначені у додатку один до наказу. З даного додатку вбачається, що з головним бухгалтером ОСОБА_1 дія трудового договору призупинена.

Пунктом другим даного наказу передбачено, що призупинення дії трудових договорі не тягне за собою припинення трудових відносин.

В позовній заяві позивач стверджує, що 31.05.2022 року вона на підставі наказу №8-К- від 31.05.2022 року була звільнена з роботи з зазначенням причини звільнення за втратою довір`я, згідно п.2 чт.41 КЗпП України.

Проте, як вбачається з витягу з електронного реєстру кадрових наказів за період з 01.01.2022 року по 01.07.2022 рік, посвідченого директором ТОВ «ЄВРОМЕТ ГРУП» ОСОБА_3 , жодного наказу №8-К- від 31.05.2022 року про звільнення головного бухгалтера ОСОБА_1 підприємством видано не було.

Вищевказана обставина свідчить про те, що підприємство намагається забезпечити позивача роботою та не має наміру скорочувати її з роботи.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Даний Указ затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 17.05.2022 № 341/2022 та від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строків воєнного стану» воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, востаннє з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

24 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Статтею 1 Закону визначено, що він визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно ст. 13 вказаного Закону (у первинній редакції, яка діяла до 19.07.2022) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

З 19.07.2022 року ст. 13 Закону 2136-IX викладено в новій (розширеній) редакції. Зокрема у ч.1 даної статті дане більш розширене визначення поняттю призупинення дії трудового договору та вказано, що це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

У частині 2 даної статі вказано, що наказ про призупинення дії трудового договору повинен містити кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові інші персональні данні відповідних працівників.

Таким чином, законодавець прямо передбачив, що призупинення дії трудового договору може відбуватись не у відношення всього персоналу, а відносно конкретних працівників (наведених у відповідному переліку).

При цьому умовами такого призупинення на тлі російської військової агресії є неможливість надання та виконання певної роботи (в новій редакції ст. 13 Закону неможливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором).

Таким чином, суд вважає, що підставами для призупинення дії трудового договору відповідно до ст. 13 Закону 2136-IX може бути не лише абсолютна непрацездатність підприємства через його руйнування чи руйнування частини його інфраструктури, а й інші, викликані збройною агресією, фактичні та економічні чинники, які не дозволяють забезпечити працівника роботою, яку він виконував раніше, наприклад: скорочення замовлень чи обсягу послуг, які надаються підприємством, суттєве зниження доходів підприємства, неможливість виконання роботодавцем перед працівником зобов`язань з виплати заробітної плати та страхових внесків тощо.

При цьому саме на керівництво підприємства покладаються дискреційні повноваження щодо визначення переліку працівників з якими необхідно призупинити дії трудових договорів, з самостійним визначенням відповідних трудових критеріїв для цього (певні посади, що можуть бути незадіяні в умовах зміненої господарської діяльності; кваліфікація окремих працівників, наявність у них певних знань, навичок та умінь, допущення певними працівниками порушень трудового розпорядку тощо).

При цьому суд звертає увагу на те, що призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а Законом визначено, що відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

За таких обставин, а також враховуючи те, що жодного наказу ТОВ «Євромет Груп» про звільнення про звільнення ОСОБА_1 - не видавалося, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП» про поновлення на роботі, оплати заборгованості по виплаті заробітної плати та виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю.

Враховуючи все вищевикладене, керуючись ст.ст. 12, 19, 264-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОМЕТ ГРУП» про поновлення на роботі, оплати заборгованості по виплаті заробітної плати та виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий суддя Т.В.Турченко