Провадження № 2/466/260/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Колодій Я.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лазора А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих коштів ,-

в с т а н о в и в:

21.12.20 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 1 001 029,00 грн. безпідставно отриманих коштів, інфляційні втрати в розмірі 129 716,00 грн., 3 % річних в сумі 77 483,00 грн., а всього 1 208 428,00 гр. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що ТзОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» є фінансовою компанією, що надає послуги з переказу коштів без відкриття рахунків, на підставі ліцензії НБУ № 35 від 31.12.2015р.

Так, протягом 2017-2020 років, внаслідок технічної помилки, вказаним товариством на користь ОСОБА_2 було перераховано 1 001 229,00 грн. через помилкове призначення платежу. Даний факт стверджується відповідними квитанціями AT КБ «Приватбанк» та AT «Укрсиббанк».

17.09.2020р. та 04.11.2020р. на адресу відповідача були скеровані листи з вимогою повернути безпідставно отримані грошові кошти, проте вимога залишена без задоволення.

Позивач зазначає, що між сторонами відсутні договірні правовідносини, на підставі яких би здійснювалось перерахування грошових коштів, тому відповідач зобов`язана повернути їх, як безпідставно набуті.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 129 716,00 грн. та 3 % річних в сумі 77 483,00 грн.

Ухвалою судді від 22.03.2022р. відкрито провадження у справі, розгляд призначено у загальному позовному провадженні.

21.04.2022р. відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача категорично заперечує. Свою позицію мотивує тим, що позивач, здійснюючи платежі в її користь, самостійно визначив їх призначення - переказ коштів згідно договору оферті № б/н та конкретну дату договору. При цьому позивач вказав, що ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не є роботодавцем або податковим агентом, що свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин, а відтак перерахування коштів здійснювалось за правових підстав. Відтак, вважає безпідставне посилання позивача на ст. 1212 ЦК України, яка регламентує, що лише особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. В даному ж випадку мав місце договірний характер правовідносин, що виключає можливість застосування положень вказаної норми закону. Спірні кошти ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ», як фінансова компанія, оплачувала третій особі - організатору події, яка продавала квитки на свій захід, за допомогою веб-сайту, за рахунок коштів, які вилучені від реалізації квитків покупцям, через веб-сайт. Тобто, позивач перераховував кошти на рахунок відповідача, на підставі договору оферті, для перерахування таких коштів третій особі - організатору події, у випадку, якщо організатор події не мав можливості прийняти оплату безпосередньо від ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ». Між сторонами було укладено договір про організацію переказу грошових коштів № ВП-060516 від 06.05.2016, відповідно до якого ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» організовувало здійснення переказів грошових коштів ФОП ОСОБА_2 по оплатах, що здійснювались клієнтами з використанням банківських карток.

Зважаючи на те, що спірні грошові кошти були сплачені позивачем саме в рахунок виконання зобов`язань за договором оферті, тому такі не можуть бути стягнуті, як безпідставно набуте майно.

05.07.2021р. позивачем подано відповідь на відзив, в якому наполягає на первісно заявлених вимогах. Додатково зазначив, що безпідставним є посилання відповідача на розміщений на сайті https://2event.com/ru/site/offerty «Договір оферти № від.. ». Такого виду договору взагалі не існує в чинному законодавстві. Позивач навмисно підробив вказаний документ, з метою уникнення відповідальності, оскільки такий датований 17.04.2021р., тобто після подання вказаного позову до суду. В розумінні договору приєднання, згідно ст. 634 ЦК України, позивач не приєднувався до «Договору оферті № від.. ». Зазначає, що такий договір за своїм змістом схожий на публічний, який може бути укладений лише між підприємцем та споживачем. ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» ні тим, ні тим не являється. Крім того зазначає, що до вказаного договору в даному випадку застосовуються вимоги ЗУ «Про електронну комерцію» та такий повинен бути підписаний електронним цифровим підписом, чого зроблено не було. Також позивач вважає безпідставними посилання відповідача на ЗУ «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні». Вимоги вказаного Закону не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки він регулює відносини між користувачами платіжних систем та платіжною системою. А жодних правовідносин між сторонами , в тому числі в сфері платіжних послуг, не було. Відтак вважає, що сам факт переказу грошових коштів та відсутність договірних правовідносин між сторонами є підтвердженням безпідставно набутих коштів.

13.07.2021р. відповідач подала відповідь на відзив, в якому надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 08.07.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд по суті.

Представника позивача Юсубов Е.С. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені у позві та відповіді на відзив.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, просив у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як на підставу своїх вимог, позивач ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» покликається на те, що в період з 06.11.2017р. по 14.03.2019р., внаслідок технічної помилки безпідставно перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1 001 229,00 грн. Зазначає, що відповідач отримала і зберігає в себе вказані кошти без достатніх правових підстав, добровільно зазначену суму коштів не повернула, тому просить такі стягнути , на підставі ст.ст. 625,1166,1212, 1214 ЦК України, як безпідставно набуті.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з цим i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Такі зобов`язання виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Таким чином, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Такий правовий висновок зробив Верховний суд у постанові від 24.09.2014 у справі № 6-122 цс14.

Як зазначила Велика Палата Верховного суд у своїх постановах від 20.11.2018р., справа № 922/3412/17, провадження № 12-182гс18, а також від 13.02.2019р. у справі № 320/5877/17, провадження N° 14-32цс19, - предметом регулювання глави 83 ЦК України (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави), є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Аналогічно, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 29.09.2014 року у справі № 6-122цс14 та постанові Верховного Суду від 22.04.2019 у справі N 171/1890/16-ц, - загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, оскільки застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й Щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

В даному ж випадку, здійснюючи спірні платежі, ТзОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» самостійно визначило їх призначення, а саме - «переказ коштів згідно дог.оферті № б/н» та конкретну дату укладення такого договору . Вказані дати договорів оферті відповідають тим же даним у копіях договорів, які долучені представником відповідача до відзиву на позов. Також позивачем вказано, що ТзОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не є роботодавцем або податковим агентом, без ПДВ, що стверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2020р. (а.с. 8-11), а також додатком до довідки АТ «Укрсиббанк» (а.с.12-13).

Даний факт на думку суду безумовно свідчить про те, що між сторонами в той момент існували договірні правовідносин, а тому перерахування коштів відбувалось з правових підстав.

Як встановлено судом, сплачені позивачем грошові кошти в сумі 1 001 229,00 грн. на рахунок відповідачки, є оплатою фінансової компанії ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» третій стороні - організатору події, яка продавала квитки на свій захід з допомогою сайту «http://2event.com», за рахунок коштів, які виручені від реалізації квитків покупцям через вказаний веб-сайт.

Тобто, у випадку неможливості третьої особи прийняти оплату безпосередньо від ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ», вказане товариство перераховує кошти на банківський paxунок відповідача ОСОБА_2 , на підставі договору оферті, для перерахування таких коштів третім особам - організаторам подій.

Вказаний договір оферті, в розумінні ст. 634 ЦК України, є договором приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Цей договір і розміщений на сайті за адресою: https://2event.com/site/ofierty.

Згідно ч.1 ст. 640 ЦК України, договір оферті є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Позивач, в даному випадку прийняв запропоновані відповідачем Умови та повністю погодився з ними, про що свідчить здійснення ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» переказів грошових коштів із самостійно визначеним призначенням - «переказ коштів згідно дог.оферті № б/н, за вказаний період, ТзОВ «ФК» ВЕЙ ФОР ПЕЙ» не є роботодавцем або податковим агентом, без ПДВ». Отже, позивач тим самим і уклав з відповідачем договір оферті, який є договором приєднання.

Підтвердженням цього , є також долучені до матеріалів справи договори оферті б/н, (т. 1 а.с. 56 т.2 а.с. 44).

Так, згідно пунктів 3.1, 3.2, 3.3, 3.8 Договору оферті, оплату організатору події здійснює Фінансова компанія ТзОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» за рахунок коштів, які вилучені від реалізації квитків покупцям. Фінансова компанія перераховує кошти на банківський рахунок фізичної особи на підставі Договору оферті із зазначенням конкретної дати договору та у розмірі, які узгоджені Компанією та Організатором події до дати перерахування коштів.

Грошові кошти Сторона-1 отримує шляхом перерахування на особистий картковий рахунок від Покупців через Фінансову компанію на користь Організаторів події. Фінансова компанія ТзОВ «ФК «ВЕИ ФОР ПЕЙ» перед здійсненням платежу на користь Сторони-1 перевіряє правильність здійснених нарахувань, безальтернативно погоджується з умовами даного Договору оферті (який є Договором приєднання) та обов`язково правильно зазначає всі необхідні дані в призначенні платежу. Отримані Стороною-1 грошові кошти не підлягають повернення згідно умов даного Договору та використовуються на користь Організаторів події.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що спірні грошові кошти були сплачені ТзОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» саме в рахунок виконання зобов`язань за договором оферті, тому такі не можуть бути стягнуті на підставі статті 1212 ЦК України, як безпідставно набуте майно.

Окрім того, суд не бере до уваги посилання позивача на підроблення відповідачкою, та фальсифікування договору оферті, оскільки такі не підтверджені будь-якими належними, допустимими та достовірними доказами чи конкретними фактичними даними.

Так, позивачем надано Звіт за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок від 27.05.2021 № 213/2021-3B, складений Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів та адрес».

Згідно частин 1 та 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема - висновками експертів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. (ч. 1, 2 ст. 102 ЦПК України).

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ч.5 ст. 106 ЦПК України).

Всупереч викладеному, у вищевказаному звіті, не зазначено, що його підготовлено для подання до суду, Особа, яка виконала вказаний Звіт, не володіє спеціальними знаннями у будь-якій галузі та не попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Цей документ будь-якої інформації стосовно предмету позову не містить та не є підтвердженням будь-яких обставин, на які посилається позивач в обгрунтування позовних вимог. А тому такий не є висновком експерта , не відповідає критеріям належності та допустимості доказів і не приймається судом до уваги.

На думку суду, вищевказані обставини є самостійними і достатніми для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Керуючись ст.ст. 264-265 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 1 001 029 грн., інфляційних втрат у розмірі 129 716 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 77 483 грн, а всього 1 208 428 грн. - відмовити за безпідставністю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», м. Запоріжжя вул. Незалежності України, 39А оф. 27 , Код ;

Відповідачка: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 25 листопада 2022 року.

Суддя І. Є. Зима