Справа № 206/1573/22
Провадження № 2/206/673/22
01.12.2022 м.Дніпро
Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Нестеренко Т.В.
за участю секретаря судового засідання Кравченка М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів,-
09.06.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 . Від спільного подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка - ОСОБА_4 . 20 грудня 2018 року відповідач ОСОБА_4 за власним бажанням змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », а вже 26 лютого 2022 року, у зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідач змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 ». До досягнення дочкою повноліття позивач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу до досягнення дочкою повноліття. Після досягнення свого повноліття (18-ти річного віку), у 2020 році відповідач звернулася до Енергодарського міського суду Запорізької області із позовом до позивача про стягнення на її користь аліментів на період її навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу щомісячно. В обґрунтування вищевказаного позову відповідач посилалася на те, що вона навчається в Державному навчальному закладі «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» на денному відділенні, на бюджетній основі. Строк навчання з 01.09.2019 року по 21.06.2023 рік. На час звернення із позовними вимогами відповідач навчалася на 2-му курсі та отримувала стипендію у розмірі 490 грн. Звертаючись із даним позовом, відповідач посилалася на те, що потребує матеріальної допомоги не тільки від матері, але й від батька, тому просила стягнути такі аліменти з позивача. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2021 року (копію рішення додаю) у справі № 316/3280/20 частково задоволено позовні вимоги дочки та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення із 09.11.2020 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 21.06.2023 року включно. За наслідками вищевказаного рішення відповідачем отримано виконавчий лист та пред`явлено до органів виконавчої служби для примусового виконання. Наразі, судове рішення виконується. Проте, позивач був вимушений звернутися із позовними вимогами про звільнення його від сплати аліментів з огляду на наступне. Так, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідність до вимог вказаної статті, він, як батько відповідача, щомісячно сплачував аліменти на її утримання. Разом з тим, ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із аналізу вищевказаної статті випливає, що аліменти можуть бути стягнуті на користь дитини, яка досягла повноліття та продовжує навчання, та яка потребує матеріальної допомоги, але при умові, якщо батько/мати можуть таку матеріальну допомогу надавати. При цьому, ч. 1 ст. 273 Сімейного кодексу України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Звертаючись із позовом про звільнення від сплати аліментів, вважає, що є всі підстави для задоволення такого позову з огляду на наступне. Зокрема, у позивача, як платника аліментів змінився матеріальний стан. Зазначене обґрунтовую наступним. Наразі, через воєнний стан він знаходиться на тимчасово окупованій території України, втратив роботу та позбавлений можливості заробляти кошти не те, щоб на сплату аліментів, а навіть на своє нормальне існування. Крім того, на його утриманні перебувають його батьки: батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які є людьми похилого віку, пенсіонери. Через старість поступово стан здоров`я батьків погіршується, він купує їм ліки та робить все необхідне задля покращення їхнього стану здоров`я. Також, звертав увагу суду на те, що відповідач вийшла заміж 26.02.2022 року, у зв`язку із чим змінився її сімейний стан. У результаті укладення шлюбу відповідач змінила своє прізвище із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Проте, копію свідоцтва про укладення шлюбу відповідач позивачу не надає. Тому, він буде клопотати суд витребувати у неї копію такого свідоцтва. Крім того, відповідач навчається на денній бюджетній основі та отримує стипендію. Наразі, через воєнний стан, навчання дочка не здійснює, оскільки навчальний заклад не працює. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Інші процесуальні питання, які визначені нормами цивільного процесуального законодавства України. На виконання вимог п. 6 ч. З ст. 175 ЦПК України позивач повідомляє, що заходи врегулювання спору із відповідачем не вживалися, оскільки такі правовідносини не можливо врегулювати у добровільному та до судовому порядку. На виконання вимог п. 7 ч. З ст. 175 ЦПК України повідомляю, що заходи забезпечення позову або доказів до подання цієї позовної заяви не здійснювалися. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи до позовної заяви не додає, так як такі витрати ним не здійснювалися, окрім витрати на судовий збір у розмірі 992,40 грн., який я буду просити стягнути із відповідача. Також, у відповідність до вимог ст. 95 ЦПК України, позивач зазначає, що до позову додано копії документів. Оригінали таких документів знаходяться у позивача, окрім паспорта відповідача та довідки щодо її місця реєстрації. На виконання п. 10 ч. З ст. 175 ЦПК України позивач підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Щодо підсудності. Згідно із ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що за своєю територіальною юрисдикцією належить до підсудності Енергодарського міського суду Запорізької області. Проте, через введений військовий стан з офіційного сайту «Судова влада» вбачається, що відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Самарський районний суд м. Дніпропетровська. На підставі викладеного, позивач просить звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , від сплати аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, визначених рішенням Енергодарським міським судом Запорізької області від 02 лютого 2021 року у справі № 316/3280/20. Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 12.07.2022 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, надав письмову заяву у якій підтримав заявлені вимоги та просив проводити розгляд справи за його відсутності, у випадку неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, на підтвердження чого у відповіді Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» № 06-05/110 від 27.10.2022 міститься повідомлення про те, що майстром виробничого навчання ОСОБА_9 закріпленою за навчальною групою, у якій навчається ОСОБА_10 останню було повідомлено про дату та час проведення судового засідання по вказаній справі. У судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності не надавала, відзив не надавала. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України.
На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2021 року у справі № 316/3280/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_10 та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення із 09.11.2020 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 21.06.2023 року включно (а. с. 12-13).
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 31 травня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_4 , батьками якої записано ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с.15).
Згідно з копією свідоцтва про зміну імені виданого 20.12.2018 Енергодарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_5 » (а.с.16).
З копії довідки від 11.09.2020, яка видана Державним навчальним закладом «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» вбачається, що ОСОБА_10 навчається в ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» за професією «Перукар. Манікюрник» з 01.09.2019 по 21.06.2023 (а.с. 17).
До позовної заяви також надано копії сторінок паспортів громадян України та пенсійні посвідчення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.20).
На ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 04.08.2022 про витребування доказів з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) завірену належним чином копію актового запису про шлюб ОСОБА_10 . 30.09.2022 на адресу суду надійшла відповідь, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_13 , актовий запис № 50 від 25.02.2022 (а.с.43).
Відповідно до відповіді Державного навчального закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» № 06-05/110 від 27.10.2022 вбачається, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно навчається в Державному навчальному закладу «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю» на денному відділенні з 01.09.2019 року 21.06.2023 рік.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Однією із загальних засад регулювання сімейних відносин є рівність прав та обов`язків жінки та чоловіка (частина шоста статті 7 СК). Це принципове положення конкретизоване у статті 141 СК щодо жінки та чоловіка як матері та батька дитини.
На обсяг батьківських прав та обов`язків не впливає та обставина, що один із батьків або навіть вони обоє проживають окремо від дитини.
Сімейний кодекс містить серйозні гарантії права того, хто не проживає з дитиною, брати участь у її вихованні. Ними є, зокрема, відшкодування матеріальних збитків тим, хто чинить йому перешкоди у здійсненні своїх прав щодо дитини.
Діти мають рівне право на виховання з боку матері та батька. Вони є носіями рівних обов`язків стосовно матері, батька щодо піклування про них та надання їм матеріальної допомоги, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Стаття 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Стаття 199 СК вирішує дуже важливу проблему. Чимало батьків, які у зв`язку з розірванням шлюбу сплачували на дітей аліменти, після досягнення ними повноліття не беруть участі у фінансуванні їх подальшої освіти. Це падає важким тягарем на плечі матері, з якою проживає дочка чи син.
Право на аліменти у зв`язку з продовженням навчання після досягнення дитиною повноліття не пов`язується лише з денною формою навчання. Заочне навчання, підготовка до здобуття освіти екстерном все це вимагає коштів, а отже, є однією з підстав для виникнення у матері, батька аліментного обов`язку.
Син, дочка, які продовжують навчання, для виникнення права на утримання повинні потребувати матеріальної допомоги.
При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо.
Якщо в період навчання донька зареєструвала шлюб, у такій ситуації обов`язок батьків утримувати дочку, яка продовжує навчання, не припиняється від того, що з нею зареєстровано шлюб.
Право на утримання невід`ємно пов`язане із навчанням. Тому такі обставини, як закінчення навчання, тимчасова перерва у навчанні, виключення з навчального закладу автоматично припиняють це право. Якщо син, дочка після припинення навчання через рік знову продовжать навчання, для стягнення аліментів потрібне нове рішення суду.
Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Тобто норми Сімейного кодексу України визначають підстави зменшення чи збільшення розміру аліментів, визначених судом, а також підстави звільнення від сплати заборгованості від сплати аліментів.
Так, рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 02 лютого 2021 року у справі № 316/3280/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_10 та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення із 09.11.2020 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 21.06.2023 року включно. В рішенні суду про стягнення аліментів вказано, що аліменти стягуються до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.
На час звернення з позовом та час його розгляду, обставини, досліджені та встановленні рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області, не змінилися. Донька позивача, змінила прізвище, зареєструвала шлюб, але продовжує навчання, після досягнення повноліття, що підтверджується довідкою з навчального закладу. Зазначений навчальний заклад знаходиться у місті Запоріжжі, донька, якій позивач сплачує аліменти має місце реєстрації постійного проживання у місті Енергодарі, відповідно до наданої УДМС України в Запорізькій області довідки (а.с.25), що є підставою для проживання доньки позивача за місцем знаходження навчального закладу або потребує проїзду до навчального закладу, інших витрат на купівлю зошитів, підручників, інструментів та інше.
Разом з тим, до тверджень позивача, щодо того, що він не може сплачувати аліменти на даний час, суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять будь-яких письмових доказів, які б підтверджували ту обставину, що матеріальне становище позивача змінилося або змінився стан його здоров`я, тобто у суду відсутні підстави звільнити позивача від сплати призначених раніше судом аліментів, у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, тощо, що має істотне значення.
Також, суд не приймає до уваги доводи позивача, щодо того, що на його утриманні перебувають його батьки пенсіонери, оскільки будь-яких підтверджуючих письмових доказів вказаної обставини матеріали справи не містять, окрім того, до матеріалів справи долучено копії паспортів та копії пенсійних посвідчень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте, відсутні будь-які доказу, що вказані особи пенсіонери не отримують пенсії. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» кожен громадянин України має право на державне пенсійне забезпечення.
Таким чином, враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви про звільнення від сплати аліментів, необхідно відмовити.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 182, 198-200, 273 СК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Т.В. Нестеренко