КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 359/4427/21

номер провадження №22-ц/824/9722/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року /суддя Борець Є.О./

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернулось до суду з вказаним позовом та просило суд зобов`язати відповідача знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу, що розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року позов задоволено. Зобов`язати ОСОБА_1 знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу, що розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ». /т. 2 а.с. 19-23/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема, судом не надано оцінку та не враховано при вирішенні справи, що документація на земельну ділянку не містить обмеження у її використанні. У Державному земельному кадастрі відомості про обмеження у використанні земельної ділянки відсутні. Також, відомості щодо обмеження земельної ділянки відсутні у Переліку обмежень щодо використання земельної ділянки розробленого ПП «Норд Інвест Плюс» підписаного інженером-землевпорядником. Відповідач не був своєчасно проінформований про певні обмеження у використанні земельної ділянки і не мав іншої можливості отримати таку інформацію на час початку будівництва. Дата державної реєстрації права власності на земельну ділянку :04:003:0056 за відповідачем - 03.02.2015 р. Будівельні роботи на ділянці розпочато у 2015 році. Таким чином, починаючи з 30 квітня 2015 року підприємство магістральних трубопроводів (до 01.01.2020 року - АТ «Укртрансгаз», а після 01.01.2020 року - ТОВ «Оператор ГТС України») було зобов`язане щороку оприлюднювати в друкованих засобах масової інформації та на власному веб-сайті оголошення про проходження магістрального трубопроводу територією земельної ділянки відповідача. Водночас, така інформація була оприлюднена на сайті лише 18.03.2021 р. Наголошував також і на тому, що судом не досліджено та не надана оцінка щодо можливості здійснення перебудови чи реконструкції будинку. Суд першої інстанції не врахував, що знесення будівлі є крайньою мірою. Звертав увагу на те, що садовий будинок побудований та знаходиться за межами охоронної зони, а частина будинку не може завдавати шкоди об`єктам магістрального газопроводу. Акцентував на тому, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого та упередженого висновку, що втручання позивача у право відповідача володіти своїм майном є виправданим, співмірним та відповідає суспільним інтересам. Судом першої інстанції не враховано, що в межах охоронної зони знаходиться огорожа та частина будинку, а знесення частини будинку може пошкодити міцність конструкції і привести до руйнування всієї будівлі. Відповідач не повинен нести надмірний тягар. Крім того, в позові не конкретизовано розмір та конфігурацію садового будинку, який необхідно знести.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» перебуває магістральний газопровід «Єфремівка-Диканька-Київ» умовним діаметром 1000 міліметрів. Ця обставина підтверджується копією акту приймання в експлуатацію газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ» від 31 березня 1969 року (а.с.12-15 т.1), копією акту приймання-передачі від 1 січня 2020 року (а.с.46 т.1) та копією відомостей про позивача як балансоутримувача державного майна (а.с.43-45 т.1).

Зі змісту інформаційної довідки з Державного земельного кадастру (а.с.41 т.1) вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстрована земельна ділянка площею 0,0968 га з кадастровим номером :04:003:0056 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району. На цій земельній ділянці відповідач побудував будинок, гараж, септик, свердловину, огорожу, хвіртки та ворота. Цьому домоволодінню була присвоєна адреса: АДРЕСА_1 . Викладені обставини підтверджуються витягом з Реєстру будівельної діяльності №252/21 від 18 січня 2021 року (а.с.192-196 т.1) та копією технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.180-185 т.1).

20 липня 2018 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після державної реєстрації шлюбу відповідачу було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с.106 т.1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 1 ст. 67 ЗК України про те, що до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 73 ЗК України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні та надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ч.2 ст.65 ЗК України порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів І класу та прирівняних до них етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів ; від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно - 150 метрів; від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів; від 800 міліметрів до 1000 міліметрів включно - 250 метрів; від 1000 міліметрів до 1200 міліметрів включно - 300 метрів; від 1200 міліметрів до 1400 міліметрів включно 350 метрів.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватись особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від зовнішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки. До особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить заборона будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівля та споруди, господарські будівлі.

Згідно з п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що умовний діаметр магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ» становить 1000 міліметрів. Ця обставина свідчить про те, що на підставі п.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона вказаного газопроводу складає 250 метрів з кожної сторони.

Зі змісту акту, складеного 25 листопада 2019 року (а.с.34 т.1), а також ситуаційного плану №013341-ІВ (а.с.162 т.1) вбачається, що частина огорожі та частина будинку садибного типу, побудовані ОСОБА_1 на її земельній ділянці, розташовуються в охоронній зоні магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ»: а саме, частина огорожі розташовується на відстані 222,5 метрів від газопроводу, а частина будинку садибного типу - на відстані 244,1 метра від газопроводу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків, що зведення відповідачем будинку садибного типу та огорожі відбулось з порушенням вимог, передбачених ч. 4 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», та перешкоджає ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» забезпечувати безпечну експлуатацію магістрального газопроводу «Єфремівка-Диканька-Київ».

Судом першої інстанції також вірно наголошено на тому, що покладення на ОСОБА_1 обов`язку знести (демонтувати) частину огорожі та частину будинку садибного типу є втручанням держави у право відповідача на мирне володіння його майном.

Водночас, таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та відповідає суспільним інтересам, що полягають у забезпеченні безперешкодного постачання споживачам природного газу, а також у здійсненні безпечної, зокрема для самого відповідача, експлуатації газопроводу. Ця обставина свідчить про те, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» обрав належний та ефективний спосіб захисту права, а втручання держави у право відповідача на мирне володіння майном є співмірним. Задоволення позову призведе до часткового, а не повного знесення (демонтажу) огорожі та будинку садибного типу, а тому, судом першої інстанції вірно зазначено, що вжиття цього заходу не спричинятиме відповідачу надмірний тягар, що узгоджується з гарантіями, передбаченими п. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги в частині надмірності вжитих заходів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, в матеріалах цивільної справи містяться копії актів про достовірне нанесення газопроводів високого тиску, що проходять по Бориспільському району, накладення будівництва вбачається на схемі (а.с. 162, а.с.215-233 т.1), копії роздруківок відповідних оголошень у газетах «Час Київщини» та «Урядовий кур`єр» (а.с.18-20 т.1), а також фотографія з зображенням знаку, яким позначена охоронна зона магістрального газопроводу (а.с.47 т.1), що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що документація на земельну ділянку не містить обмеження у її використанні, а позивач не була обізнана про будь-які обмеження у використанні землі.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, резолютивна частина рішення не конкретизована а судом не досліджено та не надана оцінка можливості здійснення перебудови чи реконструкції будинку, апеляційним судом також відхиляються з огляду на те, що здійснення перебудови чи реконструкції будинку є прерогативою добровільного виконання рішення відповідачем і не є предметом позову. В порядку виконання рішення суду сторони не позбавлені можливостей укласти мирову угоду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: