Справа № 364/625/22
Провадження № 2/364/222/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участі секретаря Бондаренко Л.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

представник позивача - адвокат Марценюк Леся Анатоліївна свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія СК № 8616/10 від 27.12.2019 року, адреса: АДРЕСА_2 ,

до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, адреса: 09301, Київська область, Білоцерківський район, смт. Володарка, пл. Миру, 4,

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_4 ,

про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 25.10.2022 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_5 , який до дня смерті проживав по АДРЕСА_5 . З 2014 року за даною адресою з метою забезпечення допомоги та піклування батьку, проживав і ОСОБА_1 . За життя спадкодавець склав заповіт яким все своє майно заповів позивачу.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина за заповітом до якої входить: житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 та земельні ділянки. На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки державним нотаріусом йому було відмовлено, оскільки реєстрація місця проживання позивача не збігається із місцем проживання спадкодавця, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок по АДРЕСА_5 , на земельну ділянку кадастровий номер :01:040:0001, площею 0,2188 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 та на земельну ділянку кадастровий номер :01:041:0001, площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач та її представник в підготовче судове засідання не з`явилися, направили до суду заяву, якою просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, направив до суду заяви, якими просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги позивача визнають.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.15). За життя 20.04.2011 року ОСОБА_5 , склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , який був посвідсений секретарем Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до якої входить: житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_5 (а.с. 20-26); земельна ділянка кадастровий номер :01:040:0001, площею 0,2188 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , та земельна ділянка кадастровий номер :01:041:0001, площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , які належали померлому ОСОБА_5 на підставі державних актів на право власності на земльну ділянку серії ЯИІІ № 484833 та серії ЯИ № 484834 (а.с. 27-28).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначений заповідачем спадкоємцем в порядку ч. 1 ст. 1235 ЦК України, яка зазначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин ( а.с.16). Позивач з 2014 року проживав з батьком по АДРЕСА_5 , доглядав за ним та допомагав своєму батькові так, як він був похилого віку та потребував сторонньої допомоги. Факт проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю до дня смерті стверджується матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які приєднані до матеріалів справи (а.с. 33) та довідками виданими Рудосільською сільською радою Володаського району Київської області № 98 від 30.03.2017 року та № 65 від 21.02.2022року (а.с. 18-19).

Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечують проти прийняття спадщини позивачем.

Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду інформаційну довідку зі Спадкового реєстру з якої вбачається, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 не заводилася.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Заява фізичної особи про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання (частина перша статті 316 ЦПК України).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України вказує , що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення за ст.1225 ЦК України. Ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України визначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України , власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач має право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , відповідно до ст. 1223 ЦК України, оскільки він визначені спадкоємцями за заповітом. Відповідачі позовні вимоги визнають та не заперечють проти прийняття спадщини позивачем.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі, визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1270, 1273 ЦК України , ст. ст. 200, 206, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 представник позивача - адвокат Марценюк Леся Анатоліївна до Володарської селищної ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на:

- житловий будинок по АДРЕСА_5 ,

- земельну ділянку кадастровий номер :01:040:0001, площею 0,2188 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 ,

- земельну ділянку кадастровий номер :01:041:0001, площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області.

Суддя О. В. Ткаченко