ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року

м. Черкаси

Справа № 705/2566/22
Провадження № 22-ц/821/1477/22
Категорія: 305010000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Шаровський Сергій Анатолійович

відповідач: Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаровського Сергія Анатолійовича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року (ухваленого під головуванням судді Годік Л.С. в приміщенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Шаровського С.А. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог, що 20 січня 2021 року на автодорозі «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань» відбулась ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

21 січня 2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості про таку подію до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) за № 0000052 з кваліфікацією за ч.2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.

Позивач вказує, що станом на дату подачі позовної заяви Уманським міськрайонним судом Черкаської області здійснюється розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 , справа №705/954/210000000, проте, відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи те, що відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам застрахована в ТзДВ «Міжнародна СК», то обов`язок відшкодувати моральну шкоду, шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності та шкоду, завдану позивачу, у зв`язку з понесеними витратами на лікування у межах встановленого страхового ліміту відповідальності покладається на відповідача, як на страховика.

Позивач вказує, що в період з 20 січня 2021 року по 06 лютого 2021 року він перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Уманська центральна районна лікарня Паланської сільської ради та з 27 серпня 2021 року по 28 серпня 2021 року у стаціонарному відділенні з операційним блоком ТОВ Медичний центр Альтамедика внаслідок чого поніс витрати на лікування в сумі 57 111,92 грн.

Крім того, позивач вказує, що на його користь підлягає стягненню розмір страхового відшкодування шкоди, пов?язаної з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 4000,00 грн. та 3055,59 грн. моральної шкоди згідно ст. ст. 26-1 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки позивач ОСОБА_1 не звертався до ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату йому страхового відшкодування, то відповідно останньою не приймалось письмове рішення щодо такої виплати, як і не було відмовлено позивачу у страховому відшкодуванні. Тому, суд прийшов до висновку,що звернення ОСОБА_1 до суду є передчасним, оскільки страхова компанія не відмовляла останньому у виплаті страхового відшкодування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 17 жовтня 2022 року, представник ОСОБА_1 адвокат Шаровський С.А., вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи та не врахував висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Зокрема, зазначає, що у розумінні висновку ВП ВС, що викладений у постанові від 11 грудня 2019 року по справі №465/4287/15 позивач не зобов`язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за збиток чи до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність з вимогою відшкодувати шкоду, а може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду. Тобто особа, яка вимагає такої виплати за власним розсудом може звернутися із заявою до страховика чи безпосередньо до суду.

Також, на думку скаржника, відсутність в матеріалах справи доказів притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності не може свідчити про відсутність страхового випадку та відсутності підстав для відшкодування ТзДВ «Міжнародна страхова компанія» завданої позивачу шкоди в межах суми страхового відшкодування, оскільки у відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки та третіми особами, яким такий володілець завдав шкоди, діє принцип відповідальності незалежно від його вини.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив

Фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції

Згідно відомостей, зазначених в копії обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 21.01.2021 р., 20.01.2021 року на автодорозі «Золотоноша-Черкаси-СмілаУмань» відбулась ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

Зазначений обвинувальний акт скеровано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, рішення по якому на момент розгляду справи, не прийнято.

З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 204 КНП «Уманська центральна районна лікарня» вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 20.01.2021 по 06.02.2021 з множинними переломами гомілки, зі слів хворого внаслідок ДТП. Загальна вартість лікування 23 991,92 грн.

Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, Виписного епікризу № 702 ТОВ Медичний центр «Альтамедика» відносно ОСОБА_1 , останній проходив лікування в медичному центрі з 27.08.2021 по 28.08.2021, прооперований закрита репозиція з фіксацією блокованим стержнем великогомілкової кістки БІОС, остеотомія малогомілкової кістки. Загальна вартість лікування 33 120,00 грн.

Згідно Полісу № 122237258 транспортний засіб ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 застраховано в ТДВ «Міжнародна СК».

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга, подана представником ОСОБА_1 адвокатом Шаровським С.А. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом частини першої, пункту 1 частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 20 січня 2021 року на автодорозі «Золотоноша-Черкаси-СмілаУмань» відбулась ДТП, у якій автомобіль «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив наїзд на електроопору. Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.

Згідно даних обвинувального акту, кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 ЗА ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесено в ЄРДР за №0000052 від 21 січня 2021 року (а.с. 15-20).

Зазначений обвинувальний акт скеровано до Уманського міськрайонного суду Черкаської області, рішення по якому на момент розгляду справи, не прийнято.

Згідно Полісу № 122237258, транспортний засіб ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 застраховано в ТДВ «Міжнародна СК».

Доказів, що позивач звертався до страхової компанії, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 , а саме ТДВ «Міжнародна СК» з заявою в порядку п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про страхове відшкодування, суду не надано.

Разом з тим, долучений до матеріалів справи скріншот Полісу № 122237258 не містить обов`язкових реквізитів даного документу, зокрема відсутня страхова сума, у межах якої страхова компанія повинна відшкодувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, що унеможливлює стягнення заявлених позивачем сум відшкодування.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП саме до страхової компанії, то він повинен довести факт заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди належними та допустимими засобами доказування. Також позивач повинен надати суду докази звернення його до страхової компанії та результати розгляду його заяви, а у разі звернення безпосередньо до суду, позивач має надати беззаперечні докази, на підставі яких суд матиме можливість оцінити завдану шкоду та в межах страхових сум, визначити розмір страхового відшкодування.

Разом з тим, в матеріалах справи належні докази відсутні, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, враховуючи подані сторонами докази, належним чином встановив всі обставини справи та прийшов до обгрунтованого висновку, що звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав є передчасним, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов саме в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих позивачем і прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати, понесені скаржником за подання апеляційної скарги, залишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 258, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Шаровського Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко