ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6589/22 Справа № 214/5701/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/5701/15

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання - Біла А.В.

сторони:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - старший державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скринник Анастасія Романівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року, яка постановлена суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 03 серпня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скринник А.Р.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що на виконанні у старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скринник А.Р. перебуває виконавче провадження ВП №68879848, яке відкрито на підставі заяви представника КПТМ «Криворіжтепломережа» Запевалової Т.В.

Заявниця вважає, що до такої заяви представником стягувача не додано доказів на підтвердження того, що вона дійсно працює в КПТМ «Криворіжтепломережа» і у даній справі має право, відповідно до закону та статуту, представляти вказану юридичну особу у якості представника за довіреністю, відтак відсутні підстави вважати, що заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Оскільки ОСОБА_2 не надала статуту, на підставі якого їй була видана довіреність, не надала доказів її права вчиняти усі процесуальні дії, що їх має вчиняти юридична особа від імені якої вона нібито звертається, відповідно неможливо визначити громадянку ОСОБА_2 , як представника КПТМ «Криворіжтепломережа».

Заявниця вважає, що заяву від імені стягувача КПТМ «Криворіжтепломережа» подано особою, яка не має повноважень на звернення стягнення заборгованості.

Посилаючись на викладене, просила суд визнати дії старшого державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скринник А.Р. по винесенню постанови ВП №68879848 про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2022 року неправомірними; скасувати постанову ВП №68879848 про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2022 року та скасувати постанову ВП №68879848 про арешт коштів боржника від 26.04.2022 року.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення її скарги, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що виконавче провадження ВП №68879848 відкрито на підставі заяви представника КПТМ «Криворіжтепломережа» Запевалової Т.В., до якої не додано доказів на підтвердження того, що вона дійсно працює в КПТМ «Криворіжтепломережа» і у даній справі має право, відповідно до закону та статуту, представляти вказану юридичну особу у якості представника за довіреністю. В матеріалах виконавчого провадження відповідна довіреність відсутня, а у додатках до зави про відкриття виконавчого провадження така довіреність зазначена.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому, зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження наявна копія довіреності представника стягувача КПТМ «Криворіжтепломережа» та надає копію цієї довіреності суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 26.04.2022 року старшим державним виконавцем Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Скринник А.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68879848 з примусового виконання виконавчого листа №214/5701/15-ц, виданого 22.05.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» боргу в розмірі 3578 грн. 61 коп.

Цього ж дня, 26.04.2022 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

ОСОБА_1 звернулась до начальника Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою від 11.05.2022 року про відвід державного виконавця з підстав упередженості та порушення вимог чинного законодавства під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Постановою начальника Саксаганського ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Новікової О.О. від 18.05.2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про відвід державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів протиправності дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №68879848 з примусового виконання виконавчого листа №214/5701/15-ц, а вимога про скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника є похідною від вимоги щодо скасування постанову ВП №68879848 про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2022 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набула чинності для України з 11.09.1997 року, Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Отже, виконавець зобов`язаний розпочати примусове виконання рішення за заявою стягувача - юридичної особи, яка подається її представником, повноваження якого можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. При цьому, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися також у виданій довіреності.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до положень статті 238 ЦК представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно ч.2, ч.3 ст. 244 ЦК України, представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч. 1 ст. 245 ЦК України).

За положеннями ч.1 ст.246 ЦК України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 247 ЦК України, строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про відкриття виконавчого провадження подано представником стягувача КТПМ Криворіжтепломережа адвокатом Запєваловою Т.В., повноваження якої підтверджено довіреністю, виданою 31 грудня 2021 року директором КТПМ Криворіжтепломережа.

Так, в довіреності вказується, що адвокат Запєвалова Т.В. є представником КТПМ Криворіжтепломережа, яка має повноваження представляти інтереси КТПМ Криворіжтепломережа та подавати документи, передбачені законодавством, до Державної виконавчої служби та приватних виконавців, з метою їх виконання та користуватися іншими правами сторін у виконавчому провадженні.

Отже, заявницею не доведено, що заява про виконання рішення від КТПМ Криворіжтепломережа складена, підписана та подана особою у відсутності повноважень на представництво, відповідно відсутні підстави вважати, що державний виконавець відкрив виконавче провадження та виніс постанову з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, слід звернути увагу на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 року у справі №826/5500/18, хоча і була розглянута в порядку КАС України, однак містить загальну позицію Верховного суду про те, що в оцінці повноважень представника та їх підтверджень слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.

Також, слід зазначити, що механізм функціонування автоматизованої системи виконавчого провадження визначений Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, яке розроблене відповідно до вимог Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» та затвердженим Наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року (далі Положення).

Розділом ІV вказаного Положення регулюється порядок внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження.

Так, згідно п.п. 1, 2, 3 Розділу ІV Положення, державний або приватний виконавець (далі - виконавець) після отримання виконавчого документа у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», приймає рішення про відкриття виконавчого провадження чи про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Таким чином, Положенням не передбачено обов`язковість внесення до Системи копії довіреності представника стягувача, а також відповідно і копії статуту підприємства стягувача, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те.є що в матеріалах виконачого провадження відсутня довіреність представника..

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та оцінки суду, який їх обґрунтовано спростував, вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які, відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: