Справа № 486/1918/21
Провадження № 2/486/229/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

26.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.01.2020 року, за актовим записом № 25.

Ухвалою суду від 16.12.2021 року у справі було відкрито провадження та призначено судовий розгляд за участі сторін цивільного провадження.

Сторони в судове засідання, яке було призначено на 08.02.2022 року, не з`явились, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі.

Між тим, з огляду на те, що позивачем у справі є громадянин Туреччини ОСОБА_3 , особу якого за наявними письмовими матеріалами справи ідентифікувати не надається можливим, ухвалами суду від 25.02.2022 року та 09.06.2022 року визнано його явку в судове засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 20.07.2022 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з тим, що до позовної заяви позивачем не додано належним чином завірену копію паспорта громадянина Туреччини, а надано лише нечитаєму копію довідки про реєстрацію місця проживання, що не дає суду можливості ідентифікувати особу позивача.

Копія даної ухвали була надіслана позивачу 26.07.2022 року рекомендованим листом з повідомленням, яка 09.09.2022 року повернулась до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

16.09.2022 року вищезазначену ухвалу повторно направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням, яка також 03.11.2022 року повернулась до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Європейський суд в своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

В рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», Європейський суд з прав людини зазначив, що в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також, суд вважає за необхідне вказати на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних повідомлень про зміну місцезнаходження позивача на адресу суду не надходило.

Однак, станом на сьогодні позивач не усунув недоліки позовної заяви.

А тому, відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Керуючись ч. 13 ст. 187, п. 8 ч.1 ст. 257, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Савін