РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 559/518/22

Провадження № 22-ц/4815/1092/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Клюєвої Ірини Станіславівни на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 травня 2022 року у складі судді Панчука М. В., ухвалене в м. Дубно Рівненської області, повний текст рішення складено 24 травня 2022 року,

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказувало, що на підставі кредитного договору № 001, укладеного між сторонами 20.06.2019 року, відповідачці був виданий кредит у розмірі 46 487,86 грн. Однак, відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 01.02.2022 має заборгованість у розмірі 37 540,75 грн, яка складається з наступного: 21 666,92 грн заборгованість за кредитом; 1,15 грн заборгованість за процентами; 15 872,68 грн заборгованість за комісією. Відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПУМБ», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості в розмірі 37540,75 грн та сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2481 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 травня 2022 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 001 від 20.06.2019 року у розмірі 37 540,75 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» судовий збір у розмірі 2 481, 00 гривні.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком позичальника повернути кредит у строк та на умовах, встановлених договором, та обґрунтовано тими обставинами справи, які вказують, що такий обов`язок відповідачем як позичальником дотриманий не був.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, представник ОСОБА_1 адвокат Клюєва Ірина Станіславівна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд прийняв у якості доказу наявності заборгованості у заявленому розмірі виписку, згідно якої загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 37 540,75 грн., однак виписка не є належним та допустимим доказом заборгованості, адже не є первинним бухгалтерським документом. Вказує, що ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача комісії в сумі 15 872,68 грн., суд проігнорував правовий висновок Верховного Суду України від 16.11.2016р. у справі № 6-1746цс16, в якому зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, є незаконним. Зауважує, що зі змісту публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладання комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що комісія сплачується за переказ коштів сум споживчого кредиту за рахунок кредитних коштів, що не відповідає змісту послуг із супроводження кредиту, а відтак у даному випадку така винагорода встановлена банком без належних правових підстав на це. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 червня 2019 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір шляхом підписання нею заяви 001 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідачці був виданий споживчий кредит із визначеним графіком платежів у розмірі 46487,86 гривень.

Отримання відповідачкою та фактичне користування нею кредитними коштами підтверджується меморіальним ордером №ТР.35882452.39630.8810 від 20.06.2019 року та випискою з її особового рахунку за період з 20.06.2019 по 01.02.2022 року.

Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, і як наслідок виникнення заборгованості, про стягнення якої Банк і звернувся з даним позовом до суду.

Із долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що Банк визначив заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №001 від 20.06.2019 року станом на 01.02.2022 року у розмірі 37 540,75 грн., яка складається з наступного: 21 666,92 грн заборгованість за кредитом; 1,15 грн заборгованість за процентами; 15 872,68 грн заборгованість за комісією.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

01.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис №36784 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором №001 від 20.06.2019 за період з 21.03.2021 до 23.09.2021 в загальному розмірі 31582,92 грн., з яких: 6881,7 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 9729,93 грн за комісією, 0,74 грн за процентами, строкова заборгованість за сумою кредиту 14785,22 грн, строкова заборгованість за комісією 0 165,32 грн, строкова заборгованість за процентами 0.01 грн., що підтверджується копією виконавчого напису нотаріуса від 01.11.2021 року, зареєстрованого у реєстрі за № 36784, та звернутого до виконання відповідно до поданої відповідачкою копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 67571488 від 18.11.2021 року.

Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Сідоренком С. П. 18.11.2021 відкрито та здійснюється виконавче провадження ВП №67571488 на підставі заяви про примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.01.2022 року у цивільній справі № 559/3181/21 позов ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №36784, вчинений 01.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення на користь АТ «ПУМБ» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №001 від 20.06.2019 року; стягнуто з АТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362,00 гривні; роз`яснено, що заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення у ВП №67571488 ухвалою суду від 14.12.2021 зберігають свою дію до набрання законної сили судовим рішенням. Рішення набрало законної сили 22.02.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Про рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.01.2022 року у цивільній справі № 559/3181/21 було відомо як ОСОБА_1 , яка виступала у якості позивача, так і АТ «ПУМБ», яке виступало у справі відповідачем, з огляду на набрання таким рішенням 22.02.2022 року законної сили.

Наведеними обставинами та доказами у справі безспірно встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 порушено зобов`язання за договором щодо своєчасної сплати сум кредиту, що призвело до утворення заборгованості.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відхиляючи апеляційну скаргу, апеляційний суд враховує, що скасування рішення про стягнення боргу за кредитним договором, яким є вищезазначений виконавчий напис нотаріуса, за своєю суттю не позбавляє кредитора права на захист порушеного, на його думку, права у суді.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту, комісії та відсотках.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Клюєвої Ірини Станіславівни залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 травня 2022 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 19 травня 2022 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 листопада 2022 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Шимків С. С.