КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» Сечка Сергія Володимировича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року постановлене суддею Гончарук В. П. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,

У С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2021 року позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 44 819,64 грн, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 08 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_1 при виїзді з вулиці Жмаченка в напрямку проспекту Визволителів в місті Києві, не був уважним, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року, який був укладений Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» (з 20.06.2019 року змінено назву на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія АРКС»), щодо автомобіля марки «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 , згідно з якім Позивач прийняв на себе зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної вищенаведеному транспортному засобу. Згідно з Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2020 року у справі № 755/6604/20, яка набрала законної сили, Відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року звернувся до Позивача з заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу та з заявою про подію та на виплату за договором ОСЦПВВНТЗ. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 , відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року в розмірі 44 819,64 грн.

Позивачем було отримано інформацію, що Відповідач застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом №ЕР. 102602942.

ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016 року. Відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків, які були погоджені між страховими компаніями, внаслідок чого ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування за полісом №ЕР. 102602942 в розмірі 60 084,06 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 04 липня 2022 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування залишені без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, 19.08.2022 року представник позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, зокрема зазначає, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оскаржений особою, яка завдала шкоди (п. 6 ст. 26 ЗУ «Про страхування»), якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Вказує посилаючись на правову позицію Верховного Суду у Постанові від 21.02.2018 року по справі 760/19377/15-ц (провадження No 61-2211в18), що деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, не припинилось виконанням, проведеним належним чином (статті 599 ЦК України), і особа, яка завдала шкоди, зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

За таких обставин вважає, що у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України різницю (яка дорівнює 44819 грн 64 коп ) між загальною оплатою завданого збитку в розмірі 104903 грн 70 коп та сумою сплаченою за полісом ОСЦПВВНТЗ в розмірі 60084 грн 06 коп слід стягнути з відповідача.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для його задоволення, оскільки встановив, що сума спричиненої шкоди є меншою від страхового ліміту відповідача.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що між страховиком Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА СТРАХУВАННЯ» та страхувальником ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року.

Предметом даного договору є страхування транспортного засобу «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 08 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta» державний номер НОМЕР_1 при виїзді з вулиці Жмаченка в напрямку проспекту Визволителів в місті Києві, не був уважним, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим заподіяв транспортним засобам технічні пошкодження та завдав матеріальної шкоди.

Відповідно до частини третьої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 травня 2020 року справі № 755/6604/20 ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Відповідно, вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди не підлягає доведенню, оскільки вже є встановленою.

Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.102602942 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000 грн.

Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року звернувся до Позивача з заявою про подію та про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу за договором ОСЦПВВНТЗ.

ПАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 , відповідно до своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 136013а9кш від 14 травня 2019 року в розмірі 44 819,64 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» є учасниками Угоди про пряме врегулювання збитків по обов`язковому страхуванню цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яка діє з 01.12.2016 року. Відповідно до даної Угоди було проведено пряме врегулювання збитків погоджено між страховими компаніями, внаслідок чого ПрАТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування за полісом №ЕР. 102602942 в розмірі 60 084,06 грн., що підтверджується платіжними дорученнями долученими до матеріалів справи.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 згідно розрахунків СТО №ОЗЧ-00010 від 07 травня 2020 року; №ОЗЧ - 00018д від 18 червня 2020 року; №ОЗЧ - 00025д від 08 липня 2020 року; №36 від 07.5.2020 року; №36 - 1 (доп) від 18.06.2020 року; №36 - 2(доп) від 08.07.2020 року становить 104 903, 70 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до статті 1 Закону України № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи викладено у статті 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до статті 1194 ЦК України, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

У постанові від 4 липня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року N 1961-IV"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") (пункт 73).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_2 згідно розрахунків СТО №ОЗЧ-00010 від 07 травня 2020 року; №ОЗЧ - 00018д від 18 червня 2020 року; №ОЗЧ - 00025д від 08 липня 2020 року; №36 від 07.5.2020 року; №36 - 1 (доп) від 18.06.2020 року; №36 - 2(доп) від 08.07.2020 року становить 104 903, 70 грн.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.102602942 цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000 грн.

З урахуванням того , що ОСОБА_1 застрахував свою цивільну відповідальність за договором обов`язкового страхування, сплатив страхові внески, страховий ліміт не перевищує суму страхового відшкодування, що сплачена позивачем, позивач не вказав на обставини, передбачені ст..37 Закону України від 1 липня 2004 року N 1961-IV"Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідаєвимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» Сечка Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Суддя - доповідач:

Судді: