Номер провадження: 22-ц/813/8455/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних

справах:

головуючого Кострицького В.В.

суддів Назарової М.В., Лозко Ю.П.

за участю секретаря: Пінькової К.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач- ОСОБА_3

третя особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради

скаржник Другий Київський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного МРУ МЮ (м. Одеса)

представник скаржника Гуменюк Валентин Вікторович

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одеса

за апеляційною скаргою Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2022 року, ухвалену у складі судді Петренко В.С.

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича, подану по справі №947/10540/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

в с т а н о в и в:

13.07.2022 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича, в якій просить суд

визнати неправомірним повідомлення від 07 липня № 15770 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, винесене державним виконавцем Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюком В.В., просить зобов`язати державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В. усунути порушення (поновити) порушене право заявника шляхом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом - ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2021 року у справі № 947/10540/21. В обґрунтування наданої скарги скаржник посилається на те, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала справа № 947/10540/21 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2021 року у справі №947/10540/21 було затверджено мирову угоду між сторонами. ОСОБА_2 вказує, що у зв`язку з нехтуванням стороною відповідача обов`язками, покладеними на неї мировою угодою, систематичне ухилення від надання позивачам можливості побачення із онуками, вона звернулася до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою примусового виконання ухвали суду. Однак, як зазначає ОСОБА_2 , листом від 07 липня 2022 року Другий Київський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив її про невідповідність ухвали про затвердження мирової угоди від 28 вересня 2021 року вимогам, що висуваються до виконавчого листа відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Відмовляючи у прийнятті виконавчого документа до виконання орган ДВС обґрунтував свою відмову положеннями ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» не навівши конкретних невідповідностей ухвали суду, однак, приймаючи рішення зазначив, що робить це на підставі п. 6 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Згідно ч. 2 ст. 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". При цьому, ОСОБА_2 звертає увагу на присутність усіх суттєвих ідентифікаторів в ухвалі з точки зору відповідності її як документа, що належить до пред`явлення до виконання. Скаржник вказує, що в ухвалі не зазначено місцезнаходження стягувача та боржника, їх місцезнаходження або адреса проживання чи перебування, дата народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків. Однак, на думку скаржника, неправильне зазначення даних чи їх відсутність про боржника, не зазначення у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків, відомостей про дату народження боржника і його паспортних даних не є безумовною підставою для повернення виконавчого листа без прийняття до виконання. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідною скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2022 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича, подану по справі №947/10540/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюка Валентина Вікторовича щодо винесення 07.07.2022 року повідомлення за №15770 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зобов`язано Другий Київський відділ Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушення шляхом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом - ухвали Київського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2021 року у справі № 947/10540/21.

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції представник Другого Київського ВДВС у м. Одеса звернувся з апеляційною скаргою.

В мотивування апеляційної скарги скаржник зазначив, 07.07.2022 року виконавцем Відділу винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття на підставі п. 6 ч.4 ст. 4 (ВД не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею) а саме: у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, місцезнаходження (для юридичних осіб) ix або адреса місця проживання перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних оciб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами Положеннями статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Отже відсутність у виконавчому документі дати народження боржника унеможливлює внесення його відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження та доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. На думку державного виконавця, відсутність у виконавчому документі дати народження боржника унеможливлює внесення його відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження та доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Зазначені у виконавчому документі відомості щодо стягувача та боржника дають змогу однозначно ідентифікувати особу стягувача та боржника для цілей виконавчого провадження. За таких обставин відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, паспортних даних, при наявності даних щодо його прізвища, імені, реєстраційного номера облікової картки платника податків та адреси місця проживання не породжує обґрунтованих сумнівів щодо ідентифікації особи боржника з метою примусового виконання судового рішення, і тому сама по собі не може бути підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документа без прийняття до виконання. Однак як зазначається у практиці Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 569/18319/20 09 лютого 2022 року, що змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що суд не має права зобов 'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку визначеному законом. В режимі відеоконференції перебували адвокат Тодирець А.О. та Бишлей Наталія Олександрівна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення адвоката Тодирець А.О. та ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і надалі у редакції, чинній на час винесення державним виконавцем постанови про арешт коштів боржника) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень органів та посадових осіб є сукупністю дій що спрямованні на примусове виконання рішень, які проводяться на підставі у межах та у спосіб, що визначенні Конституцією України, цим Законом, нормативно правовими актами, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями частин першої, другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2022 року виконавцем Відділу винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття (ВД не відповідає вимогам) а саме: у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, місцезнаходження (для юридичних осіб) ix або адреса місця проживання перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних оciб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Положеннями статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

На думку виконавця відсутність у виконавчому документі дати народження боржника унеможливлює внесення його відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження та доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Посилання апелянта на судову практику Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, справа № 569/18319/20 09 лютого 2022 року не є слушною так як має інший предмет правового регулювання і суд першої інстанції зовсім не зобов`язує державного виконавця до вчинення дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Крім того, Верховний Суд у своїй практиці неодноразово та послідовно говорить про те, що відсутність у виконавчому документі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документу без прийняття до виконання ( справа №761/20750/13 від 07.06.2022 року, №471/283/17-ц від 22 .08.2018 , № 639/2561/18-ц від 24.12.2020 і т.і).

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що доводи апеляційної скарги про те,що твердження скаржника щодо протиправності дій державного виконавця є безпідставними є припущенням апелянта, якє не відповідає висновками суду першої інстанції, зроблені відповідні висновки, з якими колегія суддів погоджується, а тому зазначені доводи висновків суду першої інстанції у даному випадку не спростовують та не є критикою оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що скаржником не доведена наявність порушень судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Другого Київського відділу Державної виконавчої служби у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Гуменюка В.В.- відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року.

Головуючий В.В. Кострицький

Судді : М.В. Назарова

Ю.П. Лозко