Справа № 169/567/17
Провадження № 6/169/1/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

за участю: секретаря судового засідання Ілляшик З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» про заміну стягувача

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» (далі ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал») звернулося до суду із заявою про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 525 гривень та судовий збір в розмірі 214.60 гривень, однак рішення суду не виконано. Вказуючи, що 19 грудня 2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 2/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 001-02082-221107, укладеним 22 листопада 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал», заявник просив замінити стягувача за вказаним кредитним договором - ПАТ «Дельта Банк» на ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал».

У судове засідання представник заявника не з`явився, подавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно з частиною третьою статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За змістом частин першої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Як установив суд, що заочним рішенням Турійського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 525 гривень та судовий збір в розмірі 214.60 гривень (а. с. 40-41 цивільної справи №0316/619/12).

18 січня 2013 року Турійський районний суд Волинської області видав виконавчий лист на виконання вказаного судового рішення (а. с. 51 цивільної справи №0316/619/12).

Із вказаного виконавчого листа видно, що строк пред`явленя його до виконання до 26 жовтня 2013 року.

Відповідно до постанови ВДВС Турійського РУЮ від 28 травня 2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, що виданий 18 січня 2013 року Турійським районним судом, закінчено на підставі пункту 3 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва (тепер - пункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження») (а. с. 50 цивільної справи №0316/619/12).

Зі змісту вказаної постанови видно, що боржник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 грудня 2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами №2/К, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №001-02082-221107, укладеним 22 листопада 2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» (а. с. 4).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 зазначено, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва (пункт 10 постанови).

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення (пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10).

У матеріалах справи відсутні докази про те, що є підстави для відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, що виданий 18 січня 2013 року Турійським районним судом, що закінчено 28 травня 2013 року у зв`язку зі смертю боржника.

Крім того, як зазначено у тій же постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10, стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону про виконавче провадження, пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV). Тобто за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Із виконавчого листа, що виданий 18 січня 2013 року Турійським районним судом, видно, що строк пред`явлення його до виконання до 26 жовтня 2013 року (а. с. 51 цивільної справи №0316/619/12).

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, заявник ТзОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» вимоги про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не заявляв.

З огляду на вказане, відповідно до зазначених норм матеріального та процесуального права, а також враховуючи, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, що виданий 18 січня 2013 року Турійським районним судом, закінчено 28 травня 2013 року у зв`язку зі смертю боржника та підстави для його відновлення відсутні, та закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, то суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для заміни стягувача його правонаступником.

На підставі викладеного, статей 11, 512, 514 ЦК України та керуючись статтями 259-261, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект - капітал» про заміну стягувача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено 01 грудня 2022 року.

Головуючий