ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 680/398/22

Провадження № 22-ц/4820/1715/22

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Чебан О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Солов`я О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року (суддя Яцина О.І.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на початку січня 2022 року він довідався про наявність накладеного арешту на його майно і одразу звернувся з листом про скасування арештів до Новоушицьким відділом ДВС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У подальшому було з`ясовано, що на виконання виконавчого листа Новоушицького районного суду № 2-464 від 13 жовтня 2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Родина» 12658 грн. 50 коп. заборгованості, державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АМ №314010.

Постановою накладено арешт на усе належне майно ОСОБА_1 , при цьому були відсутні будь-які інші ідентифікуючі дані особи (дата народження, РНОКПП). Відомості про арешт внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин майно позивача перебуває під арештом.

Позивач зазначив, що він, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із TOB «Родина» не перебував ні у яких договірних або позадоговірних відносинах, а тому товариство не могло позиватися до нього із позовами.

Натомість в с. Зелені Курилівці колишнього Новоушицького району, а на сьогодні Кам`янець-Подільського району проживає та проживав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Саме він працював водієм TOB «Родина» с. Вахнівці і ним було скоєно дорожньо-транспортну пригоду на автомобілі, належному TOB «Родина», яке, у свою чергу, у судовому порядку стягувало на свою користь спричинену шкоду працівником ОСОБА_1 , 1956 року народження.

Справа у суді не збереглася. На виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження №59 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-464 від 13 жовтня 2005 року Новоушицького районного суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Родина» 12658 грн. 50 коп. заборгованості. Дане виконавче провадження завершено, та за наслідками спливу строку зберігання знищено, а TOB «Родина» ліквідовано без правонаступництва.

Позивач є власником нежитлової будівлі, а саме магазину, що розташована у АДРЕСА_1 та земельних ділянок. Однак, внаслідок арешту, накладеного постановою AM №314010, він безпідставно позбавлений свого права вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своїм майном.

У зв`язку з цим позивач просив суд усунути перешкоди у праві власності на майно, належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом зняття арешту з майна, що накладений постановою АМ №314010 від 01 листопада 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем відділу ДВС Новоушицького районного управління юстиції Зубаля І.С., розподілити судові витрати.

Ухвалою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 28 липня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не вичиняв жодних дій, які б могли вплинути на права позивача. Більше того, при задоволенні позову відповідач не уповноважений та не наділений таким обсягом можливостей щодо усунення перешкод у праві власності позивача.

На думку суду заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки це слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без осіб, які повинні відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів яких такий прямо стосується (належного відповідача).

Позов заявлений позивачем до неналежного відповідача, який має відповідати за позовом з підстав, які в ньому викладені, відповідачем не порушуються та не оспорюються права позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким усунути перешкоди у праві власності на майно, належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 шляхом зняття арешту з майна, що накладений постановою АМ №314010 від 01 листопада 2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшим державним виконавцем відділу ДВС Новоушицького районного управління юстиції Зубаля І.С., розподілити судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом не враховано, що порушується право власності позивача на належне йому майно. Боржником у виконавчому провадженні був саме відповідач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дана обставина визнається сторонами та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_2 , який працював на посаді державного виконавця та виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не був учасником виконавчого провадження, тому оскаржити дії державного виконавця він не мав права. Проте він є власником майна, яке перебуває під арештом, тому наділений правом звернутися з позовом про усунення перешкод у праві власності шляхом зняття арешту з його майна.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідачами у справах за позовами про зняття арешту з майна є боржник, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган ДВС.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неналежним відповідачем, не обґрунтував підставу для цього та не послався на будь-які норми права. Таким чином, на думку апелянта, місцевий суд грубо порушив норми ст. 48 ЦПК України.

Крім того, суд безпідставно дійшов висновку про помилку державного виконавця, оскільки не було виконано вимоги діючих на той час норм законодавства, тобто не було вжито заходів по зняттю арешту та обтяження по закінченню виконавчого провадження. Саме відповідач, який був боржником у виконавчому провадженні, мав обов`язок звернутися із заявою до державного виконавця про видачу копії постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу та в подальшому пред`явити її до нотаріуса. Станом на сьогодні матеріали виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 знищено, їх відновлення неможливе, а тому останній не може виконати вимоги щодо звільнення майна з-під арешту.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав, проте суд ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову не виносив та у рішенні не зазначив, яким чином і якому закону суперечить визнання позову, чиї права, свободи та інтереси цим порушуються. Відтак, як вважає апелянт, судом порушено положення ст. ст. 49, 206 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Хмельницького апеляційного суду не надходило.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Третя особа Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Новоушицького районного суду №2-464 від 21 вересня 2005 року між ТОВ «Родина» та ОСОБА_1 затверджено мирову угоду на умовах: ОСОБА_1 відшкодувати ТОВ «Родина» с. Вахнівці збиток у сумі 12657,50 грн. (а. с. 13). Особисті дані боржника ОСОБА_1 , його місце реєстрації тощо, за якими можна було б ідентифікувати особу боржника, не зазначено.

Згідно із копією постанови державного виконавця від 01 листопада 2005 року винесеної в межах виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа Новоушицького районного суду №2-464/2005, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження щодо майна ОСОБА_1 , жителя с. Зелені Курилівці, Новоушицького району, Хмельницької області (а. с. 9).

На земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0047, яка належить ОСОБА_1 , накладено арешт згідно із постановою державного виконавця від 01 листопада 2005 року (а. с. 10, 11).

Згідно із книгою обліку виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям по дільниці №2 за 2007 рік обліковувалось виконавче провадження за №59 про стягнення 12658,50 грн. боргу з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Родина». Дане виконавче провадження завершено, а паперові матеріали виконавчого провадження знищено в установленому законом порядку, будь-яких відомостей щодо ідентифікаційних даних про особу боржника немає (а. с. 15, 16).

За даними державного реєстру юридичних осіб суб`єкт господарювання ТОВ «Родина» 09 лютого 2012 року припинено у зв`язку з визнанням банкрутом.

Крім того, з протоколу судового засідання встановлено, що відповідач позов визнав, з позовом згідний (а. с. 49-зворот).

Так, відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 38, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції яка діяла на час накладення арешту) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18) зробила правовий висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених статтями 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення.

Разом з цим, відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Дослідивши усі обставини справи апеляційний суд вважає доводи позовної заяви та апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позов заявлено до боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 , який при цьому з позовом погодився та визнав його. Третьою особою зазначено Новоушицький відділ державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що не суперечить вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вказав на те, що позов заявлено до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Разом з цим, місцевим судом не враховано, що інший можливий відповідач, а саме ТОВ «Родина», припинив свою діяльність, ще в 2012 року без правонаступництва.

За таких обставин, відмова у задоволенні позову призведе до порушення прав позивача як власника майна, на яке державним виконавцем помилково, без ідентифікуючих даних боржника, накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та безпідставно у позові відмовив, що відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення повністю та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Щодо судового збору.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви ОСОБА_1 сплатив 992,40 грн. судового збору (а. с. 3), при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив 1489,50 грн. (слід було сплатити 1488,60 грн.) судового збору (а. с. 61).

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне визначено і у ЗУ «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

За таких обставин, враховуючи, що у суді першої інстанції відповідачем позов визнано, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 496,20 грн. та 744,30 грн. відповідно, а всього 1240,50 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Зубаля І.С. відділу державної виконавчої служби Новоушицького районного управління юстиції від 01 листопада 2005 року.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 1240,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк