Справа № 305/824/18
Провадження по справі 2/305/18/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Поштак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_3 , реєстратора Рахівської міської ради Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог вимог щодо предмета спору: Рахівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі відділу в Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, приватний підприємець ОСОБА_5 , Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом на обов`язкову частку у спадщині, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Бочкор Михайло Михайлович, який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_6 , Сектору з питань державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом на обов`язкову частку в спадщині, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача, ОСОБА_3 б/б, залишилося спадкове майно, яким являється, в тому числі, житловий будинок АДРЕСА_1 . Дане нерухоме майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 разом з надвірними спорудами та господарськими будівлями та присадибна земельна ділянка площею 0,15 га до відкриття спадщини на праві приватної власності, в цілій частині, належали саме матері позивача, ОСОБА_3 б/б, в якому вона проживала до дня своєї смерті, вела за будинком та земельною ділянкою відповідний догляд та належне утримання, що стверджується архівним витягом 3298 від 09.08.2017. Однак, як з`ясувалось після смерті матері позивача, первинна реєстрація права власності на спадкове домоволодіння та земельну ділянку за її життя проведена не була. Позивачем, в порядку встановленому чинним законодавством, було прийнято спадщину після її відкриття протягом строку встановленого 1270 ЦК України. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, позивач 27.12.2017 звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Однак, у видачі такого свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджував би право власності за померлою матір`ю на спірне спадкове майно та наявністю ще одного спадкоємця, ОСОБА_6 , який прийняв спадщину. Разом з тим, ОСОБА_3 б/б, 17 липня 2005 року склала заповітне розпорядження (заповіт посвідчений приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Юраш Н.І., номер у спадковому реєстрі -36942174), який станом на 27.04.2018 є чинним. Позивач, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг пенсійного віку та мав повних 63 роки, тому являвся пенсіонером за віком, перебував та перебуває на обліку у Пенсійного фонду України. Таким чином, на день відкриття спадщини, позивач ОСОБА_1 , являвся непрацездатною особою, яка досягла встановленого законом пенсійного віку та мала відповідне право на спадкування майна своєї матері (обов`язкову частку). Як вбачається з матеріалів справи, спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 , розташовується на земельній ділянці площею 0,15 га, цільовим призначенням якої являється - обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Разом з тим, рішенням Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 20.11.2017 за №197 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), згідно якого затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано її у власність громадянину ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території АДРЕСА_1 , площею 0,1869 га, в межах населеного пункту. Фактично, у зв`язку у даній локації вільних земельних ділянок, тобто таких, що не були передані у приватну власність, не надані в оренду, тощо, Білинська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, своїм рішенням передала ОСОБА_6 у приватну власність земельну ділянку в цілій частині, що належить до спадкового будинку АДРЕСА_1 , власником якого являлася спадкодавець ОСОБА_3 б/б, не зважаючи на те, що частина спадкового будинку з пропорційною частиною присадибної земельної ділянки перейшла в порядку спадкування за законом до позивача та вилучила фактично з його належного користування частину його присадибної земельної ділянки суміжного дворогосподарства АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності позивачу. За зверненням громадянина ОСОБА_6 земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18 серпня 2017 року за №7 затверджено рішенням Білинської сільської ради від 28.08.2017 за №181 та дозволено гр. ОСОБА_6 виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1896 га без погодження із суміжними землекористувачем громадянином ОСОБА_1 . Таким чином, земельну ділянку ОСОБА_6 сформовано із присвоєнням їй кадастрового номера: 0:06:001:0086, а технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197. Разом з тим, як вбачається із акту обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходиться у користуванні громадянина ОСОБА_6 , складеного 21 серпня 2017 року комісією з питань регулювання земельних відносин та містобудування у складі: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , спеціаліста землевпорядника с. Білин, ОСОБА_9 , з участю сільського голови Сагайди М.В. та суміжного землекористувача ОСОБА_1 , із виїздом на місцевість, провівши контрольні обміри у відповідності до поданої технічної документації, щодо земельної ділянки площею 0,1896 га, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, громадянину ОСОБА_6 , комісією було встановлено межові знаки (кілки) вкількості чотири штуки між дворогосподарством ОСОБА_6 та дворогосподарством ОСОБА_1 . Аналізуючи дані обставини, вважає зазначені процесуальні та практичні дії органу місцевого самоврядування, в особі комісії сільської ради з питань регулювання земельних відносин та містобудування при встановленні суміжних меж земельних ділянок такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та грубо порушують порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджений наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376. Таким чином, орган місцевого самоврядування, Білинська сільська рада, затвердивши рішенням 21 сесії 7 скликання від 28.08.2017 за №181 протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування щодо погодження меж землекористування ОСОБА_6 без підпису суміжного землекористувача, ОСОБА_1 та встановивши межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) грубо порушила вимоги чинного законодавства, оскільки спочатку встановила межі, а потім сесійно затвердила протокол по погодження меж. Разом з тим, по матеріалах справи в наявності є суттєві розбіжності, які підтверджують незаконність передачі земельної ділянки в одноосібну власність відповідачу ОСОБА_6 в цілій частині, яка набула статус спадкового майна, що є у спільній частковій власності двох осіб. Крім того, вважає рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради №2 від 30 січня 2018 року "Про закриття дворогосподарства АДРЕСА_1 " незаконним, таким що порушує права особи на нерухоме майно, оскільки Білинській сільській раді було достеменно відомо, що між сторонами існує цивільно-правовий спір щодо спадкування майна, яким являється житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами та господарськими прибудовами та присадибною земельною ділянкою площею 0,15 га, яка була відведена спадкодавцю ОСОБА_3 б/б для будівництва та обслуговування спірного нерухомого майна. Виносити рішення щодо закриття дворогосподарства №103 на підставі звернення громадянина ОСОБА_6 , Білинська сільська рада не мала відповідного права, оскільки ОСОБА_6 не має підтверджуючих документів щодо належності нерухомого майна на праві приватної власності (в порядку новобудови чи спадкування), а отже, його суб`єктивне право порушеним не було. На підставі наведеного просив визнати за громадянином ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Визнати за громадянином ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину присадибної земельної ділянки (обов`язкову частку), розташованої в АДРЕСА_1 , цільовим призначенням якої являється обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , господарських будівель та споруд. Рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), за яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянок в натурі (на місцевості) та передано у приватну власність ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд на території АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1896 га в межах населеного пункту, з кадастровим номером 0:06:001:0086, визнати незаконним та скасувати. Рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2 від 30.01.2018 "Про закриття дворогосподарства №103 в селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області" визнати незаконним та скасувати. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) щодо права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1896 га з кадастровим номером 0:06:001:0086, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в державному реєстрі за №23622539 від 24.22.2017, скасувати із внесенням до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Тулика І.І. від 29.05.2018, відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01 серпня 2018 року. Надано відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у розгляді справи Рахівську державну нотаріальну контору, ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі відділу в Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, приватного підприємця ОСОБА_5 , Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради Закарпатської області, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

17.08.2018 начальником Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, С. Мельничуком надіслано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що за розглядом скарги гр. ОСОБА_1 від 19.02.2018 здійснено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при розроблені технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:06:001:0086. У результаті перевірки встановлено: рішенням 8 сесії 22 скликання Білинської сільської ради від 11.04.1997 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність" гр. ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га, в тому числі, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,10 га, в урочищі ОСОБА_10 (суміжні землекористувачі ОСОБА_11 та ОСОБА_6 ). Згідно рішення, громадянину запропоновано замовити виготовлення державного акту на право приватної власності на земельні ділянки. У разі розбіжності при обмірах земельних ділянок з виготовлення державного акту, у розмірах земельних ділянок, будуть внесені поправки у рішення. До перевірки гр. ОСОБА_1 надано виписку з погосподарської книги №05 за 2011-2015 роки АДРЕСА_2 , видану Білинською сільською радою Рахівського району від 23.08.2017 № 225, відповідно до якої у користуванні гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок 1981 року побудови. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок) не надано (відсутнє). На час перевірки право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_1 не посвідчено, у державному реєстрі речових прав не зареєстровано. На підставі заяви гр. ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 (суміжного землекористувача гр. ОСОБА_1 ), договору на виконання робіт від 04.07.2017 №190 та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2017 № 88908009, ПП ОСОБА_5 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1896 га в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 видано гр. ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 №8. Згідно з Актом прийому - передачі межових знаків на зберігання (без дати), Акту встановлення меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами (без дати), що містяться у технічній документації, суміжними землекористувачами погоджено межі земельної ділянки в АДРЕСА_1 , окрім гр. ОСОБА_1 . За зверненням гр. ОСОБА_6 , земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. За інформацією сільської ради гр. ОСОБА_1 був присутній при встановленні меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 , але відмовився у їх погодженні (протокол №7 засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017). Однак, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки -правового значення вони не мають (така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 №681/1039/15-ц). Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017 №7 затверджено рішенням 21 сесії (друге засідання) 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 28.08.2017 №181 та дозволено гр. ОСОБА_6 виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1896 га без погодження із суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_1 , мешканцем АДРЕСА_2 . Таким чином земельну ділянку гр. ОСОБА_6 сформовано з присвоєнням кадастрового номеру :06:001:0086 та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 20.11.2017 № 197. Однак, при розгляді документації наданої до перевірки гр. ОСОБА_1 , ПП ОСОБА_5 , відділом у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, КП "Бюро технічної інвентаризації Рахівського району", щодо виникнення права власності на майно за адресами: АДРЕСА_1 , 103 а, АДРЕСА_2 , надано копії Свідоцтв про власності на майно за адресою: АДРЕСА_1 , виданих: громадянину ОСОБА_6 виконкомом Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 № 08; громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у рівних частках по 1/2 частині виконкомом Білинської сльської ради Рахівського району від 24.01.2005 на підставі рішення виконкому Білинської сльської ради Рахівського району від 23.12.2004 №49. На житлові будинки за адресами: АДРЕСА_3 Свідоцтва про право власності на майно не надано (відсутні). Попередні рішення відповідно до яких громадянам ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 передано у власність земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 до перевірки не надано, в технічній документації із землеустрою відсутні. При розробленні ПП ОСОБА_5 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не враховано вимоги частини 4 статті 120 Земельного кодексу України, а саме, що право власності на майно (житловий будинок) за вказаною адресою посвідчено громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Крім того, відповідно до пояснювальної записки, що міститься у технічній документації із землеустрою, технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель га споруд за адресою: АДРЕСА_1 розроблена ПП ОСОБА_5 на площу 0,1799 га на підставі договору від 04.-07.2017 N 190, а фактично розроблена та затверджена на земельну ділянку площею 0,1896 га. Право власності на земельну ділянку площею 0,1896 га (кадастровий номер земельної ділянки :06:001:0086) за адресою: АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 зареєстровано в державному реєстрі прав власності від 24.11.2017 № 23622539. З огляду на зазначене, при прийнятті рішення по справі просили врахувати письмові пояснення Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

Ухвалою суду від 30.08.2018 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Зобов`язано відповідача ОСОБА_6 надати позивачу ОСОБА_1 , та особам, які представляють/представлятимуть його за законом чи за договором, вільний доступ до дворогосподарства АДРЕСА_1 через земельну ділянку, на якій даний житловий будинок з прибудовами знаходиться, яка відповідно до рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №197 від 20 листопада 2017 року "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" передана у приватну власність ОСОБА_6 , для проведення повноцінного обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 , його господарських будівель та надвірних споруд (вчинення обмірів, вимірів, замірів тощо).

Ухвалою суду від 30.08.2018 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано із: відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області: належним чином завірену копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передачу її в приватну власність (посвідчення права власності) на земельну ділянку площею 0,1896 гектара, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд громадянину ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 ; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку на земельну ділянку площею 0,1896 гектара, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер земельної ділянки: :06:001:0086, власником, якої являється громадянин ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 ; Сектору з питань державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області інформаційну довідку із зазначенням індексного номера з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,1896 гектара, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, місце розташування - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер - №23622539 від 24 листопада 2017 року, кадастровий номер::06:001:0086; Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради Закарпатської області - копію технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав на праві приватної власності громадянці ОСОБА_3 б/б, 1925 року народження, до дня смерті. У разі відсутності такої реєстрації, зокрема відомостей щодо реєстрації житлового будинку АДРЕСА_1 за громадянкою ОСОБА_12 б/б, 1925 року народження, вказати відомості щодо належності реєстрації даного нерухомого майна за фізичною чи юридичною особою із зазначенням її реквізитів, місця проживання/реєстрації тощо.

Ухвалою суду від 16.11.2018 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. До вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який до дня смерті належав ОСОБА_12 б/б, та на земельну ділянку площею 0,1896 гектара в межах населеного пункту, кадастровий номер якої :06:001:0086, яка передана в приватну власність громадянину ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території АДРЕСА_1 ; заборонено громадянину ОСОБА_6 , 1959 р.н., мешканцю АДРЕСА_1 вчиняти особисто чи через третіх осіб будь-які дії, які б були направлені на перебудову, добудову, прибудову, розбудову, демонтаж, розібрання, знищення будь-яким способом житлового будинку АДРЕСА_1 , які належав до дня смерті ОСОБА_12 б/б, зміни його розмірів, статусу, цільового призначення тощо.

Ухвалою суду від 21 січня 2019 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 21 лютого 2019 року.

На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №63 від 24 травня 2019 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/824/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області Бліщ О.Б. для прийняття до провадження.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_13 від 28.05.2019 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 20.08.2019.

На підставі розпорядження Рахівського районного суду Закарпатської області №58 від 09 листопада 2020 року призначено повторний авторозподіл справи за №305/824/18.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Рахівського районного суду, Закарпатської області Марусяк М.О. для прийняття до провадження.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_14 від 16.11.2020 справу прийнято до свого провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду на 25.02.2021.

Ухвалою суду від 23.06.2021 задоволено клопотання представника позивача, адвоката Сойма І.Ю. про залучення правонаступників відповідачів у справі. Залучено до участі у розгляді справи Рахівську міську раду Закарпатської області в особі виконавчого комітету, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області, як правонаступника відповідачів: Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області; реєстратора Рахівської міської ради Закарпатської області, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області, як правонаступника відповідача сектора з питань державної реєстрації Рахівської РДА; ОСОБА_3 , мешканку АДРЕСА_1 , як правонаступника померлого відповідача ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягають. Крім того, позивач ствердив, що житловий будинок АДРЕСА_1 розбитий, тобто на даний час його не існує. У зв`язку з цим, просив повернути йому земельну ділянку.

Представник відповідача, Рахівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету в судове засідання, повторно, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що стверджується розпискою про отримання судової повістки. Причину неявки суд не повідомили. Відзив на позов не надали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача, адвокат Поштак Ю.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В своїх показах зазначила, що позивачем та його представниками не надано жодних документів, які б підтверджували, що спадкодавцю ОСОБА_12 б/б належали на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 та прилегла до нього земельна ділянка. Вважає, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю спадкового майна. Щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зазначила, що така була надана у власність ОСОБА_6 для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , який не є спадковим майном. Вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що порушено його права. На підставі наведеного просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач, реєстратор Рахівської міської ради Закарпатської області, в судове засідання, повторно, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак відзиву на день судового розгляду справи не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився. Завідуюча Рахівською ДНК, ОСОБА_15 14.11.2022 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги залишає на розгляд суду.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4 в судове засідання, жодного разу, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, письмових пояснень щодо позову не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялисяся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причину неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору, приватний підприємець ОСОБА_5 ,в судове засідання, жодного разу, не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, письмових пояснень щодо позову не надав. Причину неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, в судове засідання не з`явився. Директор КП "БТІ", ОСОБА_16 , 04.11.2019 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглядати справу без їх участі. Заперечень не мають.

Заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 88 років померла громадянка ОСОБА_12 б/б, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.12.2013.

Спадщина за померлою ОСОБА_12 б/б, відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_12 б/б спадкоємцями першої черги за законом були її діти: син ОСОБА_1 , позивач по справі, ОСОБА_6 , первісний відповідач по справі та ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог у справі, що стверджується довідкою Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 04.05.2018 №161.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2005 року, ОСОБА_12 б/б, склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рахівського нотаріального округу Юраш Н.І. (номер у спадковому реєстрі - 36942174), який станом на 27 квітня 2018 року є чинним, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №51747150 від 27.04.2018 виданою Рахівською державною нотаріальною конторою.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутня копія вказаного заповіту, як наслідок суд не має можливості встановити відомості відносно якого майна та в користь кого складено даний заповіт.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3 , досяг пенсійного віку та мав повних 63 роки, тому являвся пенсіонером за віком, що стверджується довідкою Тячівського об`єднаного управління пенсійного фонду України Закарпатської області від 08.12.2017 за №935.

Згідно з вимогами статті 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Крім того, заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини (ч.3 ст.1235 ЦК України).

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , який на день відкриття спадщини, являвся непрацездатною особою, мав відповідне право на спадкування за законом майна своєї матері (обов`язкову частку).

Оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_12 б/б залишилось троє спадкоємців за законом, розмір обов`язкової частки позивача ОСОБА_1 становить половина з 1/3 частини спадкового майна, а саме 1/6 частина.

Статтею 1268 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини, за якою спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, у відповідності до ч.1 ст.1269 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї матері ОСОБА_12 б/б, оскільки подав у строк, передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, до Рахівської ДНК заяву про прийняття спадщини, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36220779 від 25.12.2013 та не заперечується представником відповідача.

Разом з тим, законодавець передбачає, що для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Однією з таких умов є наявність спадкового майна у спадкодавця.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Поряд з цим, позивачем та його представниками не надано доказів, що на момент відкриття спадщини, спадкодавцю ОСОБА_12 б/б належало на праві власності чи на праві користування будь-яке майно, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1 .

Натомість, з довідки КП "БТІ" Рахівської ради від 07.05.2018 за №127 вбачається, що технічний паспорт та реєстрація житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

З відповіді на ухвалу суду на витребування доказів наданої 08.10.2018 директором КП "БТІ" Харбака Н.Й. вбачається, що станом на 31.12.2012 відсутня реєстрація житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_12 б/б, або за кимось іншим. Також відсутній технічний паспорт на дану будівлю.

Більше того, довідкою КП "БТІ" Рахівської районної ради від 21.05.2014 за №56, стверджується, що житловий будинок АДРЕСА_1 знаходився в аварійному стані, а конструктивні елементи - фундамент, стіни, перекриття, підлога, отвори, крівля, перегородки - у непридатному для експлуатації стані. Фізичний процент зносу будівлі становить 85%, отже дана будівля не може бути об`єктом проведення нотаріальних дій.

У постанові державного нотаріуса Рахівської ДНК, Кицка М.М. №28 від 27 грудня 2017 року, якою відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_12 , зазначено що однією з підстав за якими нотаріальна дія не може бути вчинена є відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради №2 від 30.01.2018, закрито дворогосподарство №103, в с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, так як процент зносу житлового будинку становив 90%.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , слід відмовити, у зв`язку з тим, що на момент відкритття спадщини у спадкодавця ОСОБА_12 б/б були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на житловий будинок. Більше того, станом на сьогоднішній день такого житлового будинку взагалі не існує.

Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

З архівного витягу від 09.08.2017 за №298 вбачається, що рішенням десятої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 24 червня 1997 року громадянці ОСОБА_12 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, гр. ОСОБА_12 зобов`язано замовити виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку в районному відділі земельних ресурсів.

Поряд з цим, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_12 , за період свого життя не скористалася своїм правом на приватизацію земельної ділянки та не виготовила Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості) та присвоєння земельній ділянці, кадастрового номеру.

Оскільки, у спадкодавця ОСОБА_12 б/б були відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну діялнку, а на житловий будинок АДРЕСА_1 не було зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/4 частину спірної земельної ділянки.

Також судом встановлено, що відсутні підстави для скасування рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №2 від 30.01.2018 "Про закриття дворогосподарства №103 в селі Білин, Рахівського району, Закарпатської області", оскільки такий не може бути об`єктом нотаріальних дій, а його знос станом на 2017 рік становив 90%.

Що стосується позовних вимог про скасування рішення 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради від 20.11.2017 №197 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень щодо права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 0,1896 га, з кадастровим номером 0:06:001:0086, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 судом встановлене наступне.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в житловому будинку АДРЕСА_2 .

Згідно виписки з поргосподарської книги №05 за 2011 - 2015 роки у користуванні позивача ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок АДРЕСА_2 , побудований в 1981 році загальною площею 90 кв.м., житловою площею 56 кв.м. та земельна ділянка площею 0,40 га, з них 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,25 га для особистого селянського господарства.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок та земельні ділянки.

З архівного витягу від 09.08.2017 за №298 вбачається, що рішенням восьмої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 11 квітня 1997 року позивачу ОСОБА_1 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га, в тому числі, 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Білин, урочище Долинака, Рахівського району, Закарпатської області, сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_6 . При цьому, гр. ОСОБА_6 зобов`язано замовити виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку в районному відділі земельних ресурсів.

Однак, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , не скористався своїм правом на приватизацію земельної ділянки та не виготовив Державний акт на право власності на земельні ділянки: площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, 0,10 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Білин, урочище Долинака, Рахівського району, Закарпатської області.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) та присвоєння земельним ділянкам, кадастрових номерів. У державному реєстрі речових прав, право власності за ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки не зареєстровано.

Пред`являючи позов до суду, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що Білинська сільська рада незаконно передала у власність гр. ОСОБА_6 , земельну ділянку, яка належить йому на правах спадкоємця.

Поряд з цим, позивачем та його представником не надано жодних доказів того, що спірна земельна ділянка перейшла йому у власність в порядку спадкування.

Право власності, у тому числі, на землю, набувається і реалізується громадянами відповідно до закону, це право гарантується, є непорушним, підлягає захисту, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, випадки позбавлення, обмеження права власності, припинення права власності та діяльності власника встановлюються Конституцією та законами України; правомірність набуття права власності на землю презюмується; земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом, забезпечення гарантій прав на землю (ст. 14 ч. 2, ст. 41 ч. 4 Конституції України, ст. 3 ч. 1 п.п. 2, 5, ст.ст. 15, 16, ст. 319 ч. 7, ст. 321 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 328, 386 ЦК України, ст. 1 ч. 2, ст. 5 ч. 1 п.п. «б», «в», «ґ», ст.78 ч.ч. 1, 2, ст.ст. 79, 81, ст. 90 ч. 2, ст. 152, ст.153 ч.1 ЗК України).

Судом встановлено, що мати позивача ОСОБА_12 б/б не реалізувала своє право щодо оформлення права власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських булдівель і споруд, на яку їй рішенням десятої сесії 22-го скликання Білинської сільської ради від 24 червня 1997 року передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що брат позивача, ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку за рахунок земель комунальної власності Білинської сільської ради. При цьому, ОСОБА_6 , в процесі оформлення права власності на земельну ділянку було дотримано всіх передбачених на той час законодавством норм і процедур.

З витягу з Державного реєстру речових прав на не рухоме майно про реєстрацію права власносьі №84506650 від 07.04.2017 вбачається, що громадянину ОСОБА_6 належав на праві приватної власності в цілій частині житловий будинок АДРЕСА_4 .

Підставою для винекнення права власності стало свідоцтво про право власності на житловий будинок видане 27 лютого 2002 року виконкомом Білинської сільської ради.

На підставі заяви гр. ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_1 (суміжного землекористувача гр. ОСОБА_1 ), договору на виконання робіт від 04.07.2017 №190 та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.06.2017 № 88908009, ПП ОСОБА_5 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,1896 га в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 .

Свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 видано гр. ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Білинської сільської ради Рахівського району від 27.02.2002 №8.

Згідно з Актом прийому - передачі межових знаків на зберігання (без дати), Акту встановлення меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами (без дати), що містяться у технічній документації, суміжними землекористувачами погоджено межі земельної ділянки в АДРЕСА_1 , окрім гр. ОСОБА_1 .

За зверненням гр. ОСОБА_6 , земельний спір між суміжними землекористувачами громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розглянуто узгоджувальною комісією Білинської сільської ради. За інформацією сільської ради гр. ОСОБА_1 був присутній при встановленні меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 , але відмовився у їх погодженні (протокол №7 засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017).

Однак, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. При цьому стаття 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є "погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами". Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документа - акту погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки -правового значення вони не мають (така позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 №681/1039/15-ц).

Протокол засідання узгоджувальної та земельної комісії з питань регулювання земельних відносин та містобудування від 18.08.2017 №7 затверджено рішенням 21 сесії (друге засідання) 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 28.08.2017 №181 та дозволено гр. ОСОБА_6 виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1896 га без погодження із суміжним землекористувачем гр. ОСОБА_1 , мешканцем АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд вважає безпідставними посилання позивача, про порушення вимог земельного законодавства щодо погодження меж земельних ділянок.

На підставі наведеного, земельну ділянку гр. ОСОБА_6 сформовано з присвоєнням кадастрового номеру :06:001:0086 та технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджено рішенням 22 сесії 7 скликання Білинської сільської ради Рахівського району від 20.11.2017 № 197.

У позовній заяві позивач посилається, що право власності на земельну ділянку площею 0,1896 га, з кадастровим №:06:001:0086, за адресою АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_6 зареєстровано в державному реєстрі прав власності від 24 листопада 2017 року за №23622539. Однак, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 60 років, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28 червня 2020 року. Його правонаступником являється дружина ОСОБА_3 .

Земельний Кодекс України гарантує і забезпечує фізичним і юридичним особам рівні умови і способи захисту права власності і права користування на конкретні земельні ділянки.

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина перша статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, законодавець чітко встановлює, що саме власник чи користувач земельної ділянки має право вимагати усунення порушень його прав на землю.

У відповідності до статті 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", (п. 27), передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Отже, на позивача, поряд із обов`язком довести факт порушення свого суб`єктивного права відповідачем, також покладено обов`язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов`язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб`єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем та його представником, не надано суду жодних документів та доказів, які б підтверджували, що земельну ділянку, яка перебувала у його користуванні та у користуванні його матері незаконно передано у власність громадянину ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що земельний спір між позивачем ОСОБА_1 та його покійною мамою ОСОБА_12 б/б, а в подальшому братом позивача - ОСОБА_6 неодноразово розглядався Білинською сільською радою та Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, однак порушень вимог земельного законодавства зі сторони ОСОБА_6 виявлено не було.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували ту обставину, що чоловік відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 незаконно приватизував земельну ділянку, загальною площею 0,1896 га, позивачем та його представником суду не надано.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст.141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

Також, на підставі ч.9 ст.158 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволені позову, слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвал Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року та від 16 листопада 2018 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рахівської міської ради Закарпатської області в особі виконавчого комітету, ОСОБА_3 , реєстратора Рахівської міської ради Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог вимог щодо предмета спору: Рахівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі відділу в Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, приватний підприємець ОСОБА_5 , Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом на обов`язкову частку у спадщині, визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалами суду від 30 серпня 2018 року та від 16 листопада 2018 року.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

- Рахівська міська рада Закарпатської області в особі виконавчого комітету, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області;

- ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 ;

- реєстратор Рахівської міської ради Закарпатської області, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- Рахівська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №1, Закарпатської області;

- ОСОБА_4 , 1957 року народження, мешканець АДРЕСА_1 ;

- Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області в особі відділу в Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, місцезнаходження: м. Ужгород, площа Народна, №4;

- приватний підприємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

- Комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради, місцезнаходження: м. Рахів, вул. Миру, №30, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 24 листопада 2022 року.

Головуюча: М.О. Марусяк