Справа № 946/5966/22
Провадження № 2/946/3027/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2022 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Федорук Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -
02.09.2022 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше одного року до його смерті та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» в селі Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061015, виданий 10.19.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 374).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 належало вищевказане спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив. Позивач прийняла спадщину, оскільки з 1995 року мешкала разом із дідом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувала на його утриманні до дня смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Письмовою відповіддю державного нотаріуса, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , не надано доказів перебування на утриманні діда ОСОБА_3 не менше одного року до його смерті.
Позивач в судове засідання не з`явився, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлялась належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» в селі Комишівка Ізмаїльського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061015, виданого 10.09.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 374.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10.04.1998 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.
Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.
Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» в селі Комишівка Ізмаїльського району Одеської області.
Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70045531 від 15.09.2022 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений ОСОБА_3 , відсутня.
В силу статті 531 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), котрий діяв на час відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.
Згідно п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року зазначено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року .
Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємицею за законом, відповідно до вимог ст. 531 УРСР (1963 року), як непрацездатна особа, яка знаходилась на утриманні ОСОБА_3 , являється його онука ОСОБА_1 , цей факт підтвердив допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що ОСОБА_5 з 1995 року мешкала разом з дідом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходилась на утриманні померлого на день його смерті.
Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
За ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
ОСОБА_1 прийняла спадщину, вступивши у фактичне володіння та користування спадковим майном, тобто вважається такою, що прийняла спадщину.
Письмовою відповіддю державного нотаріуса за № 315/01-16 від 02.09.2021 року, ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що не надано доказів перебування на утриманні діда ОСОБА_3 не менше одного року до його смерті.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.
Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 200, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утриманні ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше одного року до його смерті.
Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 2,69 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Перемога» в селі Комишівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0061015, виданий 10.09.1996 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 374).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадця ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.11.2022 року.

Суддя: О.Я.Присакар