Справа № 204/5719/22
Провадження № 2-о/204/120/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

25 листопада 2022 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись заявою ОСОБА_1 , третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення юридичних обставин щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлення факту проживання ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року на території Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2022 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 , третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення юридичних обставин щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлення факту проживання ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року на території Дніпропетровської області.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, судом було зроблено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

09 вересня 2022 року надійшла відповідь з Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР про зареєстроване місце проживання (перебування) заявника.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2022 року заява залишена без руху та надано строк на усунення недоліків. Ухвала отримана представником позивача особисто 23.09.2022 року, про що свідчить її власноручний підпис.

Однак, станом на 25.11.2022 року зазначені в ухвалі суду недоліки не були усунені, а саме.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтями ЦПК України щодо розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Таким чином, керуючись ч. 9 ст. 10 ЦПК України суд вважає за необхідне керуватися аналогією закону й застосувати до даної заяви вимоги, які ставляться до форми і змісту позовної заяви.

Ознайомившись з поданою заявою, вважаю, що дана заява не відповідає вимогам ст. 175ЦПК України, а саме.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, однак в порушення зазначеної вимоги закону позовна заява містить невірне найменування суду, замість вірного - Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська, вказано Красногвардійський районний суд.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, однак, заява не містить: ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, електронної адреси, засобів зв`язку заінтересованої особи.

Також, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 3 ст. 42 та ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки. Залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Таким чином, заявниці необхідно уточнити склад осіб.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Так, в резолютивній частині заяви заявник просила суд постановити рішення про: встановлення юридичних обставин щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлення факту проживання ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року на території Дніпропетровської області.

Однак, заявлені вимоги не є однорідними, так як не взаємопов`язані між собою.

При цьому, суд звертає увагу, що вимоги про встановлення факту проживання ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року на території Дніпропетровської області, не можуть бути заявлені ОСОБА_1 , так як останньою не надано суду підтверджуючих документів, відповідно до яких вона має право діяти від імені ОСОБА_2 , так як встановлення зазначеного факту має значення для прав та інтересів останньої.

Щодо вимог заяви в частині встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , то заявником не зазначено у складі заінтересованих осіб саму ОСОБА_2 та її ідентифікаційних даних.

Таким чином, заявниці необхідно уточнити зміст вимог, при цьому, уточнивши зміст вимог, слід визначитися зі складом учасників справи.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, з точки зору його практичного забезпечення: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства («Golder проти Сполученого Королівства», «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року). Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть прави буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185, 353-355 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення юридичних обставин щодо родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та встановлення факту проживання ОСОБА_2 станом на 24 серпня 1991 року на території Дніпропетровської області, - вважати неподаною і повернути.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя В.Ю. Мащук