ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 509/2321/18

Апеляційне провадження №22-ц/813/4722/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ковалевського Євгена Володимировича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» на рішення Овідіопольського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Кириченка П. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень третьої особи проти позову

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича ( далі приватний нотаріус Ковальчук С.П.), в якому, з урахуванням змін та доповнень, остаточно просила визнати протиправними та скасувати рішення і записи приватного нотаріуса Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - індексний номер: 12060557 від 01 квітня 2014 року 07:34:52 та індексний номер:12060578 від 01 квітня 2014 07:47:45, якими зареєстровано обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (реєстраційний №237) та земельної ділянки (кадастровий № :02:008:0626, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив "Совіньйон", які є її приватною власністю.

Позовні вимоги, мотивовані тим, що

22 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі ВАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №10/60/07-Zkln строком до 21 листопада

2022 року, виконання якого забезпечувалось договором поруки

від 22 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , а також іпотечним договором від 22 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка за адресою:

АДРЕСА_1 , житловий масив «Совінйон» Овідіопольський район, Одеська область.

Зазначала, що рішенням Овідіопольського районного суду м.Одеси від 19 квітня 2011 року у справі №2-492/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто з неї та ОСОБА_2 за кредитним договором №10/60/07-Zkln від 22 листопада 2007 року у розмірі 4 366 147 грн., яке звернуто до примусового виконання.

В рамках виконавчого провадження ВП №32718368 постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській від 24 травня 2012 року та 29 березня 2013 року накладався арешт на все її майно.

У квітні 2016 року їй стало відомо, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк», банк) укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за невідомим їй кредитним договором №10/60/07-Zkln D на суму 6 642 025,94 грн. та невідомих їй договорів застави, а саме: договір 1/60/3/07- ZRLN; №10/60-301/07-ZКLN; №10/60- П/07-ZКLN від 22 листопада 2007 року, до договору купівлі-продажу прав вимоги за неіснуючим кредитним договором №10/60/07-Zkln D, який ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 не укладали.

Вказувала, що 01 квітня 2014 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. прийняв рішення про державну реєстрацію обтяження (прав та їх обтяжень) індексний номер: 12060557 та вказано в якості іпотекодержателя ПАТ «Дельта банк».

У той же день, 01 квітня 2014 року, приватний нотаріус Ковальчук С.П. прийняв ще одне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060578 та вказано в якості іпотекодержателя ПАТ «Дельта банк».

Посилаючись на те, що:

-в реєстрі про державну реєстрацію прав та їх обтяжень містилась інформація про два наведених вище арешту на її майно,

-договори застави: договір 1/60/3/07- ZRLN; №10/60-301/07-ZКLN; №10/60- П/07 ZКLN від 22 листопада 2007 року з нею не укладалися,

-при укладенні 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, останнє не набуло статусу нового кредитора та не отримало право вимоги до неї, оскільки укладений між ВАТ «Кредитпромбанк» та нею іпотечний договір від 22 листопада 2007 року, предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка за адресою:

АДРЕСА_1 , житловий масив «Совінйон» Овідіопольський район, Одеська область, від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» не передавався, позивачка ОСОБА_3 просила задовольнити її вимоги (т.1а.с.1-6,140-146,154-164, т.2 а.с.107-117,138-139).

13 грудня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою про залучення його до участі у справі в якості третьої особи з тих підстав, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло права вимоги до боржників, зокрема і за кредитним договором від 22 листопада 2007 року № 10/60/07-Zkln та договорами забезпечення за ним. (т1.а.с.222).

Ухвалою Овідіопольського районного суду м.Одеси від 20 травня 2019 року до участі у справі залучено ПАТ «Дельта Банк» в якості третя особи, яка на заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (т.2а.с.49).

20 липня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс», товариство) звернулось до суду із заявою про заміну третьої особи у справі, посилаючись на те, що 13 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт плюс» укладений договір відступлення права вимоги, за умовами якого останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спірних правовідносинах (т.2.а.с.187-190).

Ухвалою Овідіопольського районного суду м.Одеси від 22 липня 2021 року третю особу ПАТ «Дельта Банк» замінено на ТОВ «Укрдебт Плюс» в якості його правонаступника (т.2а.с.195).

Правом відзиву на позов відповідач не скористався та свого ставлення до позовних вимог не висловив.

У письмових поясненнях на позов третя особа ПАТ «Дельта Банк» виклала свої аргументи та міркування щодо незаконності та необґрунтованості позовних вимог (т.2 а.с.129).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2021 року задоволено позов ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Ковальчука С.П., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ТОВ «Укрдебт Плюс» про визнання рішень нотаріуса про вчинення нотаріальних дій незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Визнано незаконним рішення приватного нотаріуса Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060557 від 01.04.2014 року, яким зареєстровано обтяження житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (реєстраційний № НОМЕР_1 ) та земельної ділянки кадастровий №:02:008:0626, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які є приватною власністю ОСОБА_1 та запис скасовано.

Визнано незаконним рішення та запис приватного нотаріуса Ковальчука С.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060578 від 01.04.2014 року, яким зареєстровано обтяження житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (реєстраційний № НОМЕР_1 ) та земельної ділянки кадастровий №:02:008:0626, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які є приватною власністю ОСОБА_1 та запис скасовано.

Визнано незаконним рішення приватного нотаріуса Ковальчука С.П. про державну реєстрацію обтяження (прав та їх обтяжень), індексний номер: 43349053 від 04.10.2018 р.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 2 114,40 грн. (т.2а.с.213-218).

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги та заперечень на скаргу

В апеляційній скарзі адвокат Ковалевський Є.В. в інтересах ТОВ «Укрдебт Плюс» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі.

Неправильність рішення суду обґрунтована порушенням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, зокрема, зводяться до того, що постановою Одеського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого у спірних правовідносинах є ТОВ «Укрдебт плюс», задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 квітня 2019 року, яким у цивільній справі №509/1696/18 задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги частково недійсним із застосуванням наслідків недійсності правочину, скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги до боржників по кредитним договорам, зокрема й за кредитним договором №10/60/07-Zkln та договорами забезпечення за ним.

Посилаючись на те, що у цивільній справі №509/1696/18, в якій приймали участь ті самі особи, що й у даній цивільній справі № 509/2321/18, встановлені обставини, які, відповідно до правил ч.4ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, апелянт просив задовольнити його скаргу (т.2 а.с.220-223).

У відзиві на скаргу представник позивачки адвокат Туманов Д.С. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів скарги (т.3а.с.1-5).

Про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 15 листопада 2022 року, учасники судового засідання повідомлені належним чином. Від представника ТОВ «Укрдебт Плюс» надійшла заява про розгляд справи без участі його участі та задоволення його апеляційної скарги. 28 жовтня 2022 року від позивачки ОСОБА_5 надійшла заява про відкладення розгляду справи, з тих підстав, що із захворюванням, яке потребує лікування з 01 листопада по 29 грудня 2022 року та евакуацією у зв`язку з воєнним станом, вона вимушена виїхати з м.Одеси. Крім того, вказала що її захисник також перебуває за кордоном (т.3 а.с.40-41).

Колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим залишила без задоволення заяву позивачки про відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на таке.

За положеннями ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені серед іншого повноваження судів. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст.12-2 Закону). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст.26 Закону).

Введення в дію воєнного стану на території країни само по собі не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи та неможливості позивачки та її представника прийняти участь у розгляді справи. За наявності відповідних обставин воєнний стан може бути поважною причиною для неможливості прийняти участь у судовому засіданні. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження того, що вона та її представник виїхали за межі України, а також того, що вона захворіла та потребує необхідності лікування за кордоном, ОСОБА_5 до клопотання не додала.

Більш того, ані позивачка, ані її представник, будучі обізнаним про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, не виявили бажання скористатись правом прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку, передбаченому ст.212 ЦПК України, чим проявив пасивну процесуальну поведінку.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 07 липня 1989 року по справі "Юніон Аліметаріа Сандерс проти Іспанії", зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, колегією суддів враховано:

-перебування справи в провадженні апеляційного суду з грудня 2021 року;

- не зазначення позивачкою в заяві про відкладення які додаткові обставини вона має намір повідомити суду апеляційної інстанції;

-наявність в матеріалах справи письмових документів, на підтвердження позицій сторін,

-положення ст.129 Конституції України, ст.2 ЦПК України, якими передбачено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому, захищаючи права одних осіб, суд не може порушувати права інших осіб.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/1, від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Враховуючи наведене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 15 листопада 2022 року у відсутності сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи, що в розумінні вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою розгляду справи.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлені апеляційним судом фактичні обставини справи

Так, апеляційним судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі ВАТ «Кредитпромбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір №10/60/07-Zkln строком до 21 листопада

2022 року, виконання якого забезпечувалось договором поруки

від 22 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , а також іпотечним договором від 22 листопада 2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , предметом якого є житловий будинок та земельна ділянка за адресою:

АДРЕСА_1 , житловий масив «Совінйон» Овідіопольського району Одеської області (т.1а.с.16-18,19-20,21-24).

Рішенням Овідіопольського районного суду м.Одеси від 19 квітня 2011 року у справі №2-492/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» стягнуто з неї та ОСОБА_2 за кредитним договором №10/60/07-Zkln від 22 листопада 2007 року у розмірі 4 366 147 грн., яке звернуто ПАТ «Кредитпромбанк» до примусового виконання.

27 вересня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого останнє вважало, що воно набуло права вимоги до боржників, зокрема і за кредитним договором від 22 листопада

2007 року №10/60/07-Zkln, укладеного з ОСОБА_2 , та договорами забезпечення за ним, укладеними з ОСОБА_1 (т.1а.с.9-14,15,16-18,19-20,21-24).

31 березня 2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» Степанян А.Ю. звернувся до приватного нотаріуса Ковальчука С.П. з заявою б/н, в який просив внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно іпотекодержателя та вичинити відповідні записи про реєстрацію іпотеки та реєстрацію обтяження на користь АТ «Дельта Банк» об`єкта нерухомого майна будинку житлового з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , номер за РПВН 15979431; земельної ділянки 5213 755800:02:008:0626для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за тією ж адресою , додавши до заяви відповідні документи (т.1а.с.192,193-220).

На підставі вказаної заяви та доданих до неї документів, приватний нотаріус Ковальчук С.П. 01 квітня 2014 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12060557 від 01 квітня 2014 року 07:34:52 та індексний номер:12060578 від 01 квітня 2014 07:47:45, якими за ПАТ «Дельта Банк», як іпотекодержателем, зареєстровано обтяження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (реєстраційний №237) та земельної ділянки (кадастровий № :02:008:0626, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий масив " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які є приватною власністю ОСОБА_1 (т.1 а.с. 25-33).

13 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт плюс» укладений договір відступлення права вимоги, за умовами якого останнє вважало, що набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.2.а.с.151,152-153).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою.

Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат».

Частиною першою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63), від 1 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 71)).

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що приватний нотаріус Ковальчук С.П., не отримавши від ПАТ «Дельта-Банк» необхідні документи, неправомірно приймав рішення і записи щодо реєстрації обтяжень нового іпотекодержателя, оскільки при укладанні договору відступлення права вимоги від 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта-Банк» в частині іпотечного договору де стороною є ОСОБА_3 право вимоги ПАТ «Дельта-Банк» на іпотечний договір не передавався, аналогічні дії були здійсненні при укладанні договору від 27 вересня 2013 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 зроблено висновок, що «[…] позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц.

Ураховуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки місцевим судом не була звернута увага на те, що:

-визначений у справі статус ПАТ «Дельта-Банк», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт Плюс», є помилковим;

-належним відповідачем у справі про визнання недійсним та скасування рішення і записів приватного нотаріуса, який діяв як державний реєстратор, про обтяжень прав на нерухоме майно, мало бути ПАТ «Дельта-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Укрдебт Плюс», тобто особа, за якою зареєстроване обтяження права власності на об`єкт нерухомості позивачки, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Доводи апеляційної скарги про застосування преюдиції у даній справі з огляду на висновки, що містяться в постанові Одеського апеляційного суду від 07 липня 2021 року в іншій цивільній справі №509/1696/18, не можуть бути взяті до уваги, оскільки постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року вказана постанова апеляційного суду скасована, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Помилковими є й посилання апелянта про закриття провадження у справі з тих підстав, що спір у даній справі підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зазначено, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 січня 2021 року в справі № 753/905/18 (провадження № 61-12528св19), від 10 березня 2021 року у справі № 127/2209/18 (провадження № 61-17711св20, ЄДРСРУ № 95574628), від 17 березня 2021 року у справі № 201/8844/18 (провадження № 61-13663св20, ЄДРСРУ № 95654049)

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та відмовою в позові ОСОБА_1 у зв`язку з пред`явленням позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Ковалевського Євгена Володимировича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду м.Одеси від 13 вересня 2021 року скасувати

Відмовити в позові ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», про визнання протиправними та скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді: