Провадження № 4-с/582/2/22
Справа № 582/1149/20
Недригайлівський районний суд Сумської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2022 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенко Н.М., за участю секретаря Ярмоленко А.І., з участю скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 , державного виконавця Глущенка С.А., розглядаючи у залі суду смт Недригайлів у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

До Недригайлівського районного суду звернулася ОСОБА_1 з скаргою на рішення державного виконавця, в якій просила постановити ухвалу, якою зобов`язати старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка Сергія Анатолійовича усунути порушення шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 70206831 від 02.11.2022 року, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 70206831 від 02.11.2022 року та постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 70206831 від 02.11.2022 року.

Скарга мотивована тим, що 07 листопада 2022 року скаржниця отримала листа з Недригайлівського відділу державної виконавчої служби, в якому виявила постанову про відкриття виконавчого провадження № 70206831 від 02 листопада 2022 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 02 листопада 2022 року та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 02 листопада 2022 року.

З отриманих документів ОСОБА_1 з`ясувала, що вищевказане виконавче провадження було відкрито на підставі заяви громадянина ОСОБА_3 , який є батьком спільної малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Недригайлівського районного суду в цивільній справі № 582/1149/20 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена мирова угода з метою визначення місця проживання ОСОБА_4 . За умовами даної угоди ОСОБА_4 повинна проживати в місті Харків. А ОСОБА_3 , як батько дитини має право приймати участь у спілкуванні та вихованні дочки без обмежень з боку ОСОБА_1 та інших осіб, з урахуванням рекомендацій матері з питань харчування та гігієни.

У зв`язку російською агресією проти України та постійними обстрілами міста Харків з боку російських окупантів, скаржниця разом з дочкою переїхала з міста Харків до смт. Недригайлів, де проживають її батьки. ОСОБА_1 не мала наміру порушувати та не порушувала умови мирової угоди, переїзд з м. Харків в смт. Недригайлів зумовлений намаганням скаржниці захистити свою дитину. Однак, це не було враховано судом при видачі виконавчого листа та державним виконавцем, який за заявою ОСОБА_3 відкрив виконавче провадження без достатніх на те підстав.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 свою скаргу підримала в повному обсязі та додатково пояснила, що ніколи не перешкоджала батькові бачитися з дитиною. ОСОБА_3 приїхав до смт. Недригайлів побачитися з дитиною у стані алкогольного сп`яніння, зчинив сварку та побив скаржника та її матір, у зв`язку з чим вони подали заяву до поліції.

Представник скаржника адвокат Валюх Ю.В. позицію ОСОБА_1 підтримав та просив задовольнити скаргу.

Старший державний виконавець Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенко Сергій Анатолійович в судовому засіданні зі скаргою ОСОБА_1 не погодився, пояснив, що до відділу ДВС надійшла заява представника стягувача ОСОБА_3 , адвоката Склярова С.Л. про прийняття до виконання виконавчого листа Недригайлівського районного суду про примусове виконання судового рішення разом з виконавчим листом, який виданий Недригайлівським районним судом. Оскільки виконавчий лист відповідав вимогам, які визначені в Законі України «Про виконавче провадження», він 02.11.2022 відкрив виконавче провадження №70206831 та виніс інші оскаржувані постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, які були направлені боржнику ОСОБА_1 . Також він викликав боржника та стягувача, з якими відповідно до Інструкції з організації примусового виконання він визначив час побачень батька з дитиною, про що виніс відповідну постанову. Всі дії вчинялися ним відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції. Розмір виконавчого збору для рішень немайнового характеру встановлений законом та складає дві мінімальні заробітні плати. Підстав для звільнення від сплати судового збору закон не містить. Надав для огляду суду оригінал виконавчого провадження № 70206831.

Суд заслухав позицію скаржниці та її представника, позицію державного виконавця, дослідивши подані до скарги документи та матеріали виконавчого провадження, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.02.2021 Недригайлівським районним судом між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено мирову угоду в цивільній справі № 582/1149/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Недригайлівської селищної ради, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

За змістом цієї угоди, а саме п. 8, ОСОБА_3 приймає участь у спілкуванні та вихованні його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без обмежень з боку її матері ОСОБА_1 та інших осіб, при цьому ОСОБА_1 надає рекомендації ОСОБА_3 з питань харчування та гігієни спільної доньки ОСОБА_4 .

26.10.2022 за заявою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 був виданий виконавчий лист на виконання п. 8 мирової угоди (а.с.81-82).

02.11.2022 в провадження старшого державного виконавця Недригайлівського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Глущенка С.А. надійшов виконавчий лист Недригайлівського районного суду №582/1149/20 разом з заявою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про примусове виконання вказаного виконавчого листа (а.с.80).

02.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70206831, постанову про розмір мінімальних витрати виконавчого провадження, постанову про стягнення виконавчого збору, копії яких надіслані боржнику ОСОБА_1 та які вона отримала 07.11.2022 (а.с.61-64).

Частинами першою та другою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 3 цього ж закону визначає, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"(ст.5 Закону).

Ст. 18 Закону визначає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Стаття 42 Закону визначає, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України29.09.2016 № 2832/5) витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Як вбачається з досліджених судом доказів, державний виконавець після отримання виконавчого листа разом із заявою про примусове виконання рішення суду правомірно в межах своїх повноважень та відповідно до вимог Закону виніс постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, отже, зазначені постанови не можуть бути скасовані.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржниця вважає, що не було підстав для видачі виконавчого листа, оскільки на її думку, вона не порушувала умови мирової угоди. Оцінка того, чи були підстави для видачі виконавчого листа не входить до компетенції державного виконавця.

Тому відповідно у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 77, 102, 103, 104, 210, 252, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було проголошена ухвала протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2022 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко