Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1606/22
Провадження № 2/542/381/22
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 листопада 2022 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі судді Афанасьєвої Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зобовязання не чинити перешкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зобовязання не чинити перешкоди.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Однак, дана позовна заява не відповідає вказаним нормам ЦПК України.

А саме позовна заява не відповідає вимогам п.п.2, 4, 5 ч.3 ст.175, ст.177 ЦПК України.

Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаних норм в позовній заяві не вказані: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача, а також відповідача, якщо такі відомі позивачу.

Крім того, позовна заява подана з порушенням вимог п.п.4,5 ч.3 ст.175 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, позивач, звертаючись з позовом до суду, назву позову зазначив як «виселення особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням».

У прохальній частині позову позивач просить виселити ОСОБА_2 з її будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати його не чинити їй перешкод у користуванні будинком.

В той же час, в обгрунтування позову позивач зазначає про те, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втартила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту її порушених прав.

Таким чином, в назві позову, прохальній його частині та обґрунтуванні позивачем зазначені різні вимоги, які підлягають уточненню.

Крім того, посилаючись на ст.405 ЦК України, яка регулює відносини власника житла та члена його сім`ї, позивач не зазначив ким саме йому доводиться ОСОБА_2 , чи є він членом її сім`ї, родичем, з наданням підтверджуючих документів щодо родинних зв`язків сторін.

Також не зазначено з якого саме часу ОСОБА_2 проживає в будинку позивачки, які саме перешкоди у користуванні будинком вона просить зобов`язати не чинити відповідача.

Також, обгрунтовуючи позов позивач зазначає про те, що ОСОБА_2 на праві приватної власноті належить будинок, в якому він й зареєстрований. Однак позивач не вказаує, адресу місцезнаходження такого будинку, а також не зазначає докази, що підтверджують вказані обставини

В залежності від того, як позивачем будуть сформульовані позовні вимоги, залежить й розмір сплати судового збору.

Так, в даному випадку, позовна заява подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Позивач в прохальній частині позовної заяви просить звільнити її від судового збору, так як вона має на утриманні і є опікуном сина інваліда. Згідно чинного законодавства. На підтвердження чого до матеріалів позову надана копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 та довідка до акта огляду МСЕК про те, що ОСОБА_3 має другу групу інвалідності з дитинства.

При цьому одночасно, позивачем в позові зазначено про те, що судовий збір сплачений нею в повному обсязі на підставі п.1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Надаючи оцінку такому аргументу позивача, суд виходить з наступного.

В силу вимог ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони можуть бути, наприклад довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, наявність або відсутність виплат соціальної допомоги, наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів (підтверджується витягами із відповідних державних реєстрів).

Заявляючи вимогу про звільнення від сплати судового збору, наведені позивачем доводи не підтверджені належними доказами, так до позову позивачем не долучено копії документів, які б підтверджували обставини щодо його майнового стану та свідчили б про неможливість сплати судового збору.

Надана же позивачем довідка до акта огляду МСЕК ОСОБА_3 , 1996 року народження, який є сином позивачки, не доводить такого факту та не стосуються майнового стану останньої.

Крім того позивачка, зазначаючи про наявність у неї дитини з інвалідністю, не зазначила про те, чи є вона одинокою матір`ю або інший з батьків ухиляється від сплати аліментів, згідно з п.п. б,в п.2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з наданням належних доказів.

Враховуючи наведене суд позбавлений можливості оцінити співвідношення майнового стану позивачці та розміру судового збору, який підлягає сплаті за подачу позовної заяви у даній справі, за відсутності доказів про майновий стан та доходи позивачки.

При цьому суд роз`яснює позивачці про її право зазначити відповідні підстави та навести обставини щодо звільнення її від сплати судового збору, розстрочення або відстрочення його сплати та надати суду належні та допустимі докази про свій майновий стан або сплатити судовий збір за подання позову.

Відповідно до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, дану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та зобовязання не чинити перешкоди залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що повідомити позивача.

Позивачу роз`яснити, що в разі невиконання вказаних недоліків, дана позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва