Справа № 723/2063/22
Провадження № 2/723/2694/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дячук О.О.,

за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання батька. Зазначав, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є його повнолітніми дітьми. Посилається на те, що його становище є вкрай нужденним, йому 61 рік, за станом здоров`я працювати не може, пенсію не отримає у зв`язку з недостатністю страхового стажу, інші джерела доходів у нього відсутні, в зв`язку з чим не має можливості забезпечити своє гідне існування.

Також зазначає, що діти йому ніяким чином не допомагають, син ОСОБА_5 працює закордоном де, як йому відомо, отримує доходи, ніяких утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. Дочка ОСОБА_6 чи працює на даний момент йому не відомо, її сім`я складається із шістьох осіб: чоловіка та чотирьох дітей, більше ніяких утриманців не має, аліменти нікому не сплачує.

Вказує, що дітей він виховував у належному стані, годував, одягав, тобто, надав усе необхідне для гідного існування, тому вважає, що має право звертатись до них по допомогу, оскільки вони мають можливість йому її надавати.

Враховуючи викладене, просив стягувати з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 20000 грн., з кожного по 10000 гр. щомісячно, від дня пред`явлення позову і до його смерті.

18.08.2022 року представник відповідачів адвокат Роговський В.П. надав суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги відповідачі не визнають в повному обсязі, вважають, що позивачем не доведені позовні вимоги, зокрема, щодо потреби батька в матеріальній допомозі. Доводи позивача щодо неможливості працювати за станом здоров`я не підтверджені допустимими доказами, будь-якої групи інвалідності він не має. З доданої до позову виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що йому рекомендовано диспансерний облік травматолога, невропатолога, сімейного лікаря, обмежень у працездатності не встановлено, а той факт що пенсію він не отримує у зв`язку з недостатністю страхового стажу свідчить про те, що дана обставина пов`язана виключно з діями (бездіяльністю) позивача і не може покладати відповідальність на його дітей. Крім того, відповідачі заперечують той факт, що батько виховував їх у належному стані, годував, одягав, тобто, надав усе необхідне для гідного існування, оскільки вважають, що він ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного просили відмовити в позові ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Свідок ОСОБА_7 при розгляді справи суду повідомила, що перебувала в шлюбі з ОСОБА_1 , з яким прожила 20 років та народила двох дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у 2002 році розлучилась з відповідачем. Зазначала, що як батько позивач дітям не допомагав, грошей на утримання не давав, хоч і був на заробітках і взагалі не визнавав, що вони є його дітьми. Коли між подружжям виникали сварки, то це відбивалось на дітях, яким він навіть хліба не давав. Їх сім`я проживала у батьків колишнього чоловіка, які тримали худобу, за якою доглядав тесть та їх діти, де коли йому допомагав відповідач, однак в основному він лежав та відпочивав, бо казав, що хворий. При цьому в лікарні він не лікувався, інвалідності не має, вважає, що він симулював хворобу. Також зазначала, що вона працювала у консервному цеху в с. Кам`яна, їй допомагали тесть та теща утримувати дітей, одяг для них вона купляла вживаний на гуманітарці. Якщо ОСОБА_1 що і купляв дітям, то вони мусили це носити десь 5 років. Вказала, що дійсно колишній чоловік подарував квартиру сину, яку йому в свою чергу подарував його батько та наполіг при цьому, щоби ця квартира належала їх сину ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що з копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 від 29.05.1997 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Долишній Шепіт Вижницького району Чернівецької області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 06.05.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 06.05.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З довідки, виданої Старобросківецьким старостинським округом Кам`янської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 06.05.2022 року за №359, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 та разом з ним зареєстровані: дочка ОСОБА_6 , яка фактично там не проживає і мати ОСОБА_9 .

На підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно за станом здоров`я не може працювати - надав виписку із медичної карти амбулаторного хворого, де вказано його хвороби, а також те, що він постійно лікується амбулаторно та приймає обезболюючі, нестероїдні протизапальні препарати (НІШ) у зв`язку з болями у спині.

З довідки, виданої 05.05.2022 року відділом №3 (м. Сторожинець) Управління праці та соцзахисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області вбачається, що ОСОБА_1 , який зареєстрований в с. Старі Бросківці Чернівецького району не перебуває на обліку, як отримувач державних допомог та компенсацій.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно… №309090359 від 06.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 подарував ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 за договором дарування від 15.11.2018 року.

Правовідносини, пов`язані з обов`язком повнолітніх дочки, сина утримувати батьків врегульовані Главою 17 Розділу III СК України (статті 202, 203 СК України).

Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної помоги.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить про те, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:

- походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення);

- непрацездатність матері, батька;

- потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов.

Суд вважає, що позивачем не доведені позовні вимоги, зокрема, щодо потреби в матеріальній допомозі, оскільки сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку їх утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги.

Доводи позивача щодо неможливості працювати за станом здоров`я не підтверджені допустимими доказами, будь-якої групи інвалідності позивач не має.

Крім того, той факт, що позивач протягом життя не набув необхідного трудового (страхового) стажу для своєчасного призначення йому пенсії за віком, не може покладати відповідальність на його дітей, оскільки дана обставина пов`язана виключно з діями (бездіяльністю) позивача.

Згідно абзацу першого частини першої статті 204 СК України дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`зків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим, суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

Суд звертає увагу на практику Верховного Суду відповідно до Постанови від 21.06.2018 року по справі за 640/919/17 в якій зазначено, щодоказів, які б містили дані з приводу щомісячної вартості лікування, загального обсягу щомісячних витрат на забезпечення проживання, на утримання квартири та сплати комунальних послуг, та давали підстави для висновку про потребу відповідача в матеріальній допомозі, позивачем надано не було, що вказує на недоведеність позовних вимог.

Враховуючи те, що доказів, які б містили дані з приводу щомісячної вартості лікування, загального обсягу щомісячних витрат на забезпечення проживання, на утримання житла та сплати комунальних послуг, та давали підстави для висновку про потребу позивача в матеріальній допомозі, позивачем надано не було, що вказує на недоведеність позовних вимог, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст.202, 203, 204 СК України, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Сторожинецького районного суду Олександра Дячук