Справа № 944/4666/22
Провадження №2/944/1149/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Фостаковської Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування вимог посилається на те, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі, який було розірвано 26 серпня 2019 році. Від спільного подружнього життя у них народилися троє дітей, які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні.Судовим наказом Яворівського районного суду Львівської області від 29 березня 2021 року присуджено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 22.02.2021 року. Зазначила, що син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ЛОДКЛ «Охмадит» з 07.09.2022 по 16.09.2022. У зв`язку із захворюванням сина нею були понесені додаткові витрати на придбання ліків, а саме препарату «Оралтек», вартістю 9160,20 грн. Позивач ніде не працює і не має доходу, сама не має матеріальної можливості забезпечити дитину повноцінним харчуванням та лікуванням. Відповідач в свою чергу не навідується до сина, не цікавиться його здоров`ям та матеріальним станом, відмовляється від надання допомоги на лікування, у зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду із заявою про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить стягнути 50% понесених нею додаткових витрат на дитину.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в частині стягнення з нього 50% понесених позивачем додаткових витрат на дитину.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частинами 4, 5 ст.268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 22.11.2022, є дата складення повного судового рішення 28.11.2022.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, чинне законодавство гарантує право дитини на достатній життєвий рівень та визначає обов`язок батьків забезпечити дитині гідні умови життя, в тому числі фінансово. При цьому, закон не обмежує обов`язок батьків утримувати дитину лише сплатою аліментів, а й зобов`язує брати участь в додаткових витратах на дитину.

Положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку батьків брати участь в додаткових витратах на дитину стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, зокрема, якщо страждає на тяжку хворобу.

При цьому, визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 у справі № 751/4312/16-ц.

Водночас, наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути серед іншого, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 у справі № 320/383/19.

Також у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої ст.185 Сімейного кодексу участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.01.2020. Батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26.08.2021 розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 27.10.2012 у Новояворівській міській раді Яворівського району Львівської області, актовий запис №147. Справа № 944/888/21

Згідно судового наказу Яворівського районного суду Львівської області від 29 березня 2021 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви 22.02.2021.

Згідно з довідкою ЦНАП Новояворівської міської ради №1992 від 19.09.2022, виданої ОСОБА_1 , про те що вона фактично зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до складу її сім`ї (зареєстровані) входять: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягу з медичної карти хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 № 5831 була проведена операція частини миски лівої нирки та призначено відповідне лікування.

Як вбачається із представленої позивачем квитанцій така придбала лікарських засобів на лікування сина, вартість яких сумарно становить 9160,20 гривню.

Отже, із описаних письмових доказів, наданих позивачем, судом достовірно встановлено, що малолітній ОСОБА_5 проживає разом з мамою, переніс операціючастини миски лівої нирки, було призначено після операційне лікування, позивач понесла витрати, пов`язані з лікуванням сина на придбання ліків, вартість яких становить 9160,20 грн. На переконання суду, ці витрати є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами (у спірному випадку хворобою) в розумінні норм ст. 185 Сімейного кодексу України.

Водночас, відповідно до вимог ст.185 Сімейного кодексу України обов`язок здійснення таких витрат покладено на обох батьків. Відповідно, позивач має право на відшкодування понесених витрат (їх частини) з відповідача як батька дитини.

Визначаючи розмір витрати, понесених позивачем у зв`язку із лікуванням дитини, суд враховує таке.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 14 січня 2019 у справі № 751/4312/16-ц, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №607/1909/16-ц висловлено висновок про те, що при визначенні розміру додаткових витрат може стягнути з відповідача й більшу частину понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини, враховуючи матеріальне становище сторін та відсутність у позивача можливості отримувати самостійний дохід у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дитиною. Так, у цій постанові Верховний Суд зазначив, зокрема, що встановивши наявність у позивача, з якою проживає малолітня дитина, особливих обставин у додаткових витратах, зумовлених хворобами сина, суд апеляційної інстанції з урахуванням обставин, що мають істотне значення (рекомендацій лікарів щодо усунення негативних наслідків наявних хвороб шляхом вживання певного переліку медичних препаратів, проведення тих чи інших процедур тощо; документального підтвердження виконання позивачем лікарських рекомендацій; матеріального стану позивача (яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 6-ти років) та відповідача (який є працездатним, матеріально забезпеченим) дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина у відповідному розмірі (3/4 від вартості додаткових витрат).

Отже, крім обов`язку обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, суд також враховує стан здоров`я, матеріальне становище сторін, а також інші обставини, які мають значення для вирішення спору.

Так, щодо позивача, суд враховує, що вона безпосередньо здійснює догляд за трьома малолітніми дітьми, що об`єктивно ускладнює або і унеможливлює займатися іншою діяльністю та отримувати інші доходи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а саме із ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача додаткові витрати, що викликані лікуванням сина, що становить 4580,10 грн, половини суми, понесеної позивачкою витрат.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Частиною 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони.

Враховуючи приписи ст.141-142 ЦПК України, а також визнання відповідачем позову, 50% судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.12, 76-81, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, пов`язані із лікуванням сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 4580,10 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2022 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя І.М.Матвіїв