Справа № 212/4204/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
25 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказав, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вказаній квартирі окрім позивача, зареєстровані ОСОБА_3 , яка є колишньою дружиною позивача, ОСОБА_2 , який є сином позивача та ОСОБА_4 , яка є дочкою позивача. Вказав, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з 2014 року без поважних причин не проживають у спірній квартирі. Позивач самостійно сплачує вартість всіх комунальних послуг, та несе інші витрати по утриманню житла, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду.
16 вересня 2022 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснив, що відповідачі більше десяти років не проживають у спірній квартирі, залишили квартиру добровільно. Пояснив, що відповідач ОСОБА_2 є його сином від першого шлюбу, відповідач ОСОБА_3 є його колишньою дружиною, з якою шлюб розірвано. Пояснив, що квартира є його особистою приватною власністю.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надали, в зв`язку з чим за згодою позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що з позивачем, та відповідачами вона знайома, оскільки знала ще мати позивача та вони проживали по сусідству. Пояснила, що їй відомо, що відповідач ОСОБА_6 це колишня дружина позивача, вони розійшлися і остання не проживає у спірній квартирі більше п`яти років. Відповідач ОСОБА_7 є сином позивача, проживав у квартирі поки була жива його бабуся- мати позивача, і після смерті бабусі перестав проживати у спірній квартирі. Пояснила, що ОСОБА_2 вона не бачила приблизно десять років. Зазначила, що їй відомо, що в спірній квартирі проживає позивач ОСОБА_8 разом зі своєю жінкою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що в спірній квартирі проживали батьки позивача, і після їх смерті ОСОБА_8 оселився в квартирі разом із дружиною ОСОБА_10 та дітьми, пізніше вона дізналась про те, що позивач та відповідач ОСОБА_6 розійшлися. Пояснила, що відповідача ОСОБА_11 вона не бачила приблизно десять років, а відповідача ОСОБА_2 , який є сином позивача не бачила більше десяти років, і їй не відомо щоб позивач чинив перешкоди відповідачам у користуванні житлом.
Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 січня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №121 (а.с.4-6).
Як вбачається з довідок Центру адміністративних послуг «Віза», Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова.Ком» від 21 липня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , окрім ОСОБА_1 , який є власником квартири, зареєстровані також ОСОБА_12 - дружина позивача, ОСОБА_4 - дочка позивача, ОСОБА_8 - син позивача, ОСОБА_7 - син позивача, та ОСОБА_6 - інша особа (а.с.11,12).
Згідно рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року, що набрало законної сили 05 травня 2015 року, встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.7-8).
Відсутність відповідачів у спірному житлі підтверджується актами, наявними в матеріалах справи, складеними мешканцями будинку АДРЕСА_3 та затвердженими директором ТОВ «Житлокомцентр», згідно яких відповідач ОСОБА_7 з 15 серпня 2012 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_6 з 09 квітня 2015 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачу на праві особистої приватної власності, не проживання відповідачів більше одного року у житловому приміщенні, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 992,40 гривень підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 496,20 гривень з кожного.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 321, 391,405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі по 496,20 гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 25 листопада 2022 року.
Суддя: О. В. Колочко