Справа № 212/5020/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Годунової В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,-

встановив:

23 вересня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Толстих О.Ю. звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - АТ «Кривбасзалізрудком») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, посилаючись на те, що позивачка працювала на акціонерному товаристві «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» (далі - Відповідач, АТ «Кривбасзалізрудком», підприємство, раніше - ПАТ ««КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», ВАТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ», діяльність якого було приведено у відповідність до ЗУ «Про акціонерні товариства») у шкідливих умовах на посаді грохотника ДСФ шахти «Октябрська» з 13.05.2000 по 13.06.2016 року та на посаді машиніста підіймальної машини шахти «Октябрська», АТ «Кривбасзалізрудком» з 13.06.2016 по 23.08.2022 року. Внаслідок праці в умовах впливу шкідливих факторів вона отримала професійні захворювання: «хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня». Довідкою МСЕК від 06.10.2020 року позивачці встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20 % (ХОЗЛ), з наступним переоглядом 01.10.2022 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, вона втратила своє здоров`я, чим їй була завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває постійні фізичні страждання, наслідком якого є порушення звичного способу життя, потреба додаткових зусиль для організації життя, порушення нормальних життєвих зв`язків, внаслідок неможливості вести активне життя. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 130 000,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача.

26 вересня 2022 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі доказами.

Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 12 жовтня 2022 року надав його до суду, в якому зазначив, що позивачем до позовної заяви не було додано довідки МСЕК, яка видавалась йому при первинному огляді та якою було первинно встановлено стійку втрату працездатності у зв`язку з розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.06.2019 року. Це унеможливлює визначення моменту виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди та визначення законодавства, яке регулювало в цей період питання відшкодування шкоди, у зв`язку з чим відповідач позбавлений можливості у повному обсязі надати заперечення щодо позовних вимог.

07 листопада 2022 року представник позивача подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи довідку МСЕК 12ААА №054996 від 29.10.2019 про встановлення позивачу первинно ступеня втрата професійної працездатності у розмірі 20%.

Представник відповідача 09 листопада 2022 року отримав клопотання представника позивача із долученою довідкою МСЕК 12ААА №054996 від 29.10.2019. Станом на 28 листопада 2022 року відзив (повний) до суду не подав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся.

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача з 13.05.2000 по 12.07.2000 учнем грохотника дробильно-сортувальної фабрики шахти «Октябрська», з 12.07.2000 по 13.06.2016 на посаді грохотника ДСФ шахти «Октябрська». (а.с. 23-26)

Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 02 квітня 2019 року № 570 було встановлено зв`язок захворювань ОСОБА_1 з умовами її праці на ДСФ шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»: з травня 2000 року по липень 2000 року - учень грохотника ДСФ ш. «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», з липня 2000 року по червень 2016 року - на тому ж підприємстві на посаді грохотника. (а.с. 19-20)

05 червня 2019 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» за формою П-4 складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання виявленого у ОСОБА_1 .? хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. Легенева недостатність першого-другого ступеня.

В п. 16 вказаного Акту зазначено, що працюючи на шахті «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» учнем грохотника, грохотником дробильно-сортувальної фабрики, ОСОБА_1 вела процес грохочення гірничої маси на грохотах; спостерігала за роботою грохотів та іншого обладнання в зоні обслуговування, рівномірним надходженням та розподіленням матеріалу на грохоти; видаляла сторонні предмети; здійснювала контроль за якістю грохочення; регулювала роботу грохотів. Внаслідок недосконалості технології збагачення руд, мавших місце порушень системи аспірації та режимів експлуатації гірничозбагачувального устаткування підпадала під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони.

Причиною виникнення професійного захворювання визначено пил переважно фіброгенної дії? концентрація пилу з вмістом кристалічного кремнію діоксиду (SiO2) від 2 % до 10 % в повітрі робочої зони - 4,6 мг/м3 при гранично допустимій 2,0 мг/м3 (п. 17 Акту). (а.с. 8-10)

Відповідно до довідки МСЕК Серії 12ААА №054996 від 29.10.2019 позивачці ОСОБА_1 встановлено 20% втрати професійної працездатності за ХОЗЛ (а.с.48).

Відповідно до довідки МСЕК Серії 12 ААА № 079296 від 06.10.2020 року позивачці ОСОБА_1 при повторному огляді було встановлено 20 % втрати професійної працездатності за ХОЗЛ з 01 листопада 2020 року до 01 листопада 2022 року з наступним переоглядом 01.10.2022 року, групу інвалідності не визначено. (а.с. 11)

У зв`язку з отриманим професійним захворюванням позивачка перебувала на лікуванні у медичному закладі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою із медичної карти № 1294 стаціонарного хворого. (а.с. 21-22)

Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача.

У відповідності зі статями 23, 1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійного захворювання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи на підприємстві відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.06.2019 року. (а.с. 8-10)

За таких обставин суд вбачає, що АТ «Кривбасзалізрудком» повинно нести відповідальність за заподіяну ОСОБА_1 моральну шкоду спричинену професійним захворюванням -ХОЗЛ.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивачки, ступінь втрати нею професійної працездатності в розмірі 20 %, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, а також період праці на підприємстві відповідача на протязі 16 років 01 місяця в шкідливих умовах праці, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди дещо завищений, а тому визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 60 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року).

Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») та Практичною інструкцією по зверненню в ЄСПЛ від 28.03.2007, затвердженою Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23,1167 ЦК України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві, задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з Акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», місце знаходження юридичної особи: 50029, м. Кривий Ріг, вул. Симбірцева, 1а, код ЄРДПОУ 00191307.

Рішення складено та підписано 28 листопада 2022 року.

Суддя: О. Н. Борис