КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/5100/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року місто Київ

справа №361/4973/21

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Сердинського В.С., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Калитянської селищної ради Броварського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

зобов`язати відповідача ОСОБА_1 усунути йому перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визначити такі способи участі його у спілкуванні з донькою - систематичні побачення з дитиною щоденно не менше двох годин на день.

В обґрунтування вимог посилався на те, що з 03 листопада 2015 року він з ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2020 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю відповідачем ОСОБА_1 .

Вказував, що відповідно до рекомендацій Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №1044 від 10 липня 2020 року, визначено його участь у вихованні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши йому спілкування із донькою за наступним графіком: щоденно не менше двох годин на день.

Зазначав, що незважаючи на встановлений Виконавчим комітетом порядок спілкування з дитиною, відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до правоохоронних органів: викликати поліцію та встановити факт порушення відповідачем порядку спілкування батька з дитиною, зазначеного у рекомендації виконавчого комітету.

Посилався на те, що його право на спілкування з його донькою та право на участь у її вихованні є порушеними, так як відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та ухиляється від виконання рішення органів опіки та піклування.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі батька у спілкуванні з донькою - систематичні побачення дитини з ним в наступний спосіб: щоденно не менше двох годин на день.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне врахування всіх обставин справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково - зобов`язати її усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі батька у спілкуванні з донькою - систематичні побачення дитини з ним в наступний спосіб: 1 день на тиждень (будній або вихідний), без ночівель, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, тільки за умови, якщо донька ОСОБА_3 матиме бажання спілкуватися з батьком ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог посилалася на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано інтересів дитини, оскільки як у відзиві на позовну заяву так і в судових засіданнях, вона пояснювала, що вона ніколи не забороняла дитині спілкуватися з батьком, при цьому від зустрічей з татом ОСОБА_2 донька відмовляється сама.

Вказувала, що дитина боїться власного батька і не бажає з ним спілкуватися один на один, а лише в присутності неї, її батьків і матері колишнього чоловіка.

Зазначала, що вона проти щоденного відвідування доньки батьком ОСОБА_2 , оскільки дитина відвідує садочок, на вихідних вони відпочивають у дитячих розважальних центрах, почали відвідувати дитячого психолога.

Вважає, що зустрічі з батьком мають відбуватися лише за бажанням дитини, з урахуванням її здоров`я, потреб та інтересів, без примусового утримання дитини батьком, оскільки останній несе повну відповідальність за життя та здоров`я дитини.

Посилалася на те, що позивач жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що вона забороняла дитині спілкуватися і зустрічатися з батьком, не надав в порушення ст.81 ЦПК України.

Вказувала, що Рекомендації Виконавчий комітет Калитянської селищної ради видавав без її відома, на комісію, яка скликалася по даній темі, її, як маму дитини не запросили та прийняли рішення без її відома.

10 лютого 2022 року на адресу Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказував, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а її доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначав, що він виконує і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, бажає безперешкодно спілкуватися з дитиною, систематично бачити доньку, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у її вихованні. Вказував, що він постійно піклувався про дитину з її народження, займався її вихованням, утримував матеріально. Посилався на те, що з моменту розірвання шлюбу відповідач систематично перешкоджає йому у виконанні обов`язків щодо виховання дитини, у спілкуванні з нею та її вихованні, чим грубо порушує його права та права дитини, зокрема, право дитини на особисте спілкування з батьком. Вважає, що враховуючи специфіку його роботи та його періодичні та тривалі відрядження, для налагодження довірливих відносин між батьком і дитиною необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з вказаних підстав.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа Виконавчий комітет Калитянської селищної ради Броварського району Київської області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Третя особа направила до суду апеляційної інстанції лист, в якому просила розглядати справу у відсутність її представника.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з принципу рівності прав батьків на виховання дитини та особисте спілкування з нею та найважливіших інтересів дитини, її віку та розвитку.

Також суд при ухваленні рішення взяв до уваги Рекомендації Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №1044 від 10 липня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 03 листопада 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2020 року.

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю відповідачем ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач у зв`язку з тим, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, 26 червня 2020 року звернувся з заявою до Виконавчого комітету Калитянської селищної ради про усунення перешкод у спілкуванні з дочкою та визначення способу його участі у вихованні доньки.

Відповідно до Рекомендації Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №1044 від 10 липня 2020 року визначено участь ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 щоденно не менше двох годин на день.

Згідно висновку дільничного офіцера поліції Броварського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Ю.Бондаренка від 20 лютого 2021 року, 05 лютого 2020 року до Броварського РУП ГУНП в Київській області надійшло звернення ОСОБА_1 про те, що з червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 її колишній чоловік ОСОБА_2 вчиняє протиправні дії, ображає її рідних.

У висновку також зазначено, що 05 лютого 2020 року до Броварського РУП ГУНП в Київській області надійшло звернення ОСОБА_2 про те, що батьки колишньої дружини перешкоджають йому бачитись з дитиною.

Частиною 8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно з ч.ч.4, 5, 6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньобґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У зв`язку з тим, що Виконавчим комітетом Калитянської селищної ради були надані Рекомендації №1044 від 10 липня 2020 року, при цьому матеріали справи не містили висновку Органу опіки та піклування щодо розв`язання спору між сторонами, протокольної ухвалою Київського апеляційного суду від 30 травня 2022 року, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, витребувано у Виконавчого комітету Калитянської селищної ради висновок щодо вирішення спору про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 .

З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №92 від 16 серпня 2022 року вбачається, що керуючись якнайкращими інтересами дитини, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Калитяиської селищної ради вважає за доцільне визначити наступний спосіб участі громадянина ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та спілкуванні з нею, а саме:

три дні на тиждень, з 9.00 по 20.00 години, один день вихідний (неділя) і два будні дні (понеділок, середа);

матері постійно надавати можливість для спілкування доньки з батьком засобами зв`язку;

громадянину ОСОБА_2 на момент проведення часу з донькою не перешкоджати громадянці ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 12 жовтня 2016 року засобами зв`язку.

У висновку зазначено, що відповідно до акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 в родині матері ОСОБА_4 з`ясовано наступне. В квартирі чисто, охайно, зроблено ремонт. ОСОБА_5 проживає в окремій кімнаті разом з мамою, облаштованій необхідними меблями та предметами домашнього вжитку. Дівчинка має багате іграшок та ігор, відповідно до віку та потреб дитини. ОСОБА_5 має одяг та взуття, що відповідає сезону та віку дитини. В наявності засоби особистої гігієни та миючі засоби. Мати створила належні умови для виховання та розвитку дитини.

Відповідно до акту обстеження умов проживання за адресою проживання ОСОБА_2 , а саме: АДРЕСА_2 , з`ясовано наступне. Попри те, що донька не проживає спільно з батьком, останній облаштував для неї власну однокімнатну квартиру та має бажання брати участь у вихованні та особистому спілкуванні з малолітньою донькою. Громадянин ОСОБА_6 не має заборгованості зі сплати аліментів. До доньки завжди приходить з подарунками.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9ст.7 СК Українисімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За змістом ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У п.п.1, 3 статті 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У §54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд повинен врахуватипринцип рівності прав батьків у вихованні дитини.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по - перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по - друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

За відсутності виключних обставин, які б могли свідчити про те, що особисте спілкування батька, діда і баби дитини між собою суперечить інтересам дитини, встановлення такого обмеження є порушенням не лише прав батька, діда і баби, а і самої дитини. Вказане підтверджується також рішеннями Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року, «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року).

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 пояснила, що вона не має наміру перешкоджати батькові у спілкуванні з донькою, проте вона не завжди виявляє бажання зустрічатися та спілкуватися з ним. Зазначала, що донька іноді боїться наодинці залишатися з батьком, проте задля інтересів дитини, її розвитку та забезпечення права дитини на спілкування з батьком, не заперечує щодо налагодження контакту батька з донькою.

З вищевикладеного вбачається наявність конфлікту між сторонами щодо участі батька у вихованні дитини та неможливості самостійно дійти згоди щодо виховання та спілкування з дочкою.

Колегія суддів враховує ставлення позивача до доньки, його бажання приймати активну участь у її вихованні, те, що виховання доньки, участь у піклуванні про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов`язком позивача.

Разом з тим, встановлюючи порядок спілкування ОСОБА_2 з дочкою щоденно не менше двох годин на день, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Рекомендації Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №1044 від 10 липня 2020 року не є висновком Органу опіки та піклування відповідно до ч.5 ст.19 СК України.

Враховуючи наявні у розпорядженні суду докази, встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та дочкою, надаючи оцінку висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Калитянської селищної ради №92 від 16 серпня 2022 року та доводам сторін у даній справі, колегія суддів приходить до висновку про те, що виходячи з необхідності забезпечення найкращих інтересів дитини, враховуючи, що зустрічі дитини з батьком не повинні носити формальний характер, бути достатніми за часом для спілкування батька з донькою, з урахуванням дотримання розумного балансу на участь кожного з батьків у вихованні дитини, вважає за доцільне визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 з його донькою ОСОБА_3 , встановивши такі дні та години побачень з дитиною:

кожної середи з 13:00 години до 19:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

перша, третя субота місяця з 10:00 години до 19:00 години без присутності матері ОСОБА_1 ;

друга, четверта неділя місяця з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері ОСОБА_1 .

Визначаючи часи спілкування батька з дочкою без присутності матері дитини, колегія суддів враховує відсутність доказів негативного впливу батька ОСОБА_2 на дитину.

При цьому, враховуючи вік дитини та з метою адаптації дитини, суд вважає за доцільне перші 5 зустрічей з дня набрання рішення законної сили проводити у присутності матері дитини ОСОБА_1 , а вподальшому такі зустрічі мають бути без присутності матері, з метою надання можливості батьку відновити контакт з донькою та забезпечити їй комфортне спокійне спілкування без впливу матері.

Колегія суддів вважає, що визначення вищевказаного способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідає віковим потребам дитини та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання доньки.

При встановленні часу зустрічей позивачаз дочкою, з метою забезпечення належного виконання цього судового рішення, апеляційний суд, враховуючи позицію ЄСПЛ, висловлену у п.37 рішення у справі «Швець проти України» (заява № 22208/17) від 23 липня 2019 року, про те, що при встановленні графіка побачень для забезпечення його дотримання є необхідність у накладенні офіційного зобов'язання у цьому контексті, вважає за доцільне зобов'язати ОСОБА_1 забезпечити явку малолітньої особи ОСОБА_3 для проведення спільних побачень (контактів) з батьком дитини ОСОБА_2 .

Разом з тим, слід зазначити, що у разі зміни обставин, пов`язаних з віком дитини, станом її здоров`я, психо-емоційного стану, жодна із сторін не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про визначення іншого способу участі у спілкуванні з нею.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового про часткове задоволення вказаних позовних вимог.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Калитянської селищної ради Броварського району Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати батькові ОСОБА_2 брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб та порядок участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 з його донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином:

- кожної середи з 13:00 години до 19:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

- перша, третя субота місяця з 10:00 години до 19:00 години без присутності матері ОСОБА_1 ;

- друга, четверта неділя місяця з 10:00 години до 18:00 години без присутності матері ОСОБА_1 .

Перші 5 зустрічей з дня набрання рішення законної сили проводити у присутності матері дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити явку малолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення спільних побачень (контактів) з батьком дитини ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: