Справа №359/9797/21
Провадження №2/359/865/2022
21 жовтня 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
за участю представника позивача Мустіпан О.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції Київщини» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.
2. Інформація про рух цивільної справи.
2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 жовтня 2021 року (а.с.62-63) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Інвестиції Київщини», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.
2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 листопада 2021 року (а.с.67-68) пред`явлений позов був залишений без руху, ТОВ «Інвестиції Київщини» був наданий строк для усунення допущених процесуальних недоліків: а саме, для визначення ціни позову; для сплати судового збору в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а також для приєднання документу про сплату судового збору в повному обсязі.
2.3. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 16 грудня 2021 року (а.с.78-79) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.
2.4. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 травня 2022 року (а.с.96-97) підготовче провадження було закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.
2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 14 липня 2022 року (а.с.111-112) було витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Гадуп`яка С.М. копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ним 19 червня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №1227, а також копії документів, на підставі яких вказаний договір був посвідчений.
2.6. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 серпня 2022 року (а.с.117-118) було повторно витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Гадуп`яка С.М. копію договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ним 19 червня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №1227, а також копії документів, на підставі яких вказаний договір був посвідчений.
2.7. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 6 жовтня 2022 року (а.с.139-140) було залучено ОСОБА_2 до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.
3.1. У судовому засіданні представник позивача Мустіпан О.В. підтримала позов та наполягала на його задоволенні.
3.2. ОСОБА_1 не з`явилась у судове засідання. Зі змісту листа начальника відділу з питань реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб апарату Дарницької РДА в м. Києві №2956 від 25 жовтня 2021 року (а.с.65) вбачається, що місце проживання відповідача зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 . Зі змісту довідок форми №20 (а.с.86-87, 88) вбачається, що ОСОБА_1 відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Ця обставина унеможливила вручення відповідачу судової повістки. Тому на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України ОСОБА_1 повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошень про виклик відповідача у судові засідання на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.91, 94, 98, 101, 104, 116, 121, 125, 153).
3.3. ОСОБА_2 була повідомлена про час та місце розгляду цивільної справи шляхом надсилання судової повістки за зареєстрованим місцем її проживання в квартирі АДРЕСА_2 . Тому на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України був проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.
4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
4.4. Спірні правовідносини регулюються главою 16 «Правочини» розділу IV «Правочини. Представництво» книги першої «Загальні положення» та главою 29 «Захист права власності» розділу І «Право власності» книги третьої «Право власності та інші речові права» ЦК України.
5. Норми права та стала судова практика, якими керується суд при вирішенні спору.
5.1. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встанов-лені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
5.2. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
5.3. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
5.4. Згідно з ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
5.5. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряд-жається своїм майном на власний розсуд.
5.6. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивіль-них і кримінальних справ в п.21 та п.22 постанови №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.
5.7. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК України). Якщо в такій ситуації (саме так обґрунтовано підставу позову) пред`явлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК України. У зв`язку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутись до суду з позовом про витребування майна у добро-совісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.
5.8. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п.71 постанови від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, кільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання попередніх рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Аналогічна правова позиція викладена в п.147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16.
5.9. Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
5.10. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добро-совісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2)було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їх волі іншим шляхом.
6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
6.1. Зі змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 16 жовтня 2020 року між ТОВ «Інвестиції Київщини» та ОСОБА_2 (а.с.26, 128), вбачається, що від імені позивача вказаний договір був укладений ОСОБА_3 , який діяв на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року. Зі змісту п.1.3.1 статуту ТОВ «Інвестиції Київщини» (а.с.9) вбачається, що єдиним учасником господарського товариства є ОСОБА_4 . В матеріалах цивільної справи міститься копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Інвестиції Київщини» №14/20 від 29 вересня 2020 року (а.с.25), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 , як єдиний учасник господарського товариства, уповноважив ОСОБА_3 укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Крім того, в графі «Підпис учасника» міститься допис, виконаний друкованими літерами, « ОСОБА_4 », а також підпис.
6.3. Так, зі змісту п.4 договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 19 червня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.127), вбачається, що спірна земельна ділянка була придбана відповідачем за грошові кошти в розмірі 326000 гривень 00 копійок. Крім того, зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №228429170 від 16 жовтня 2020 року (а.с.130) вбачається, що на момент укладення договору право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_2 . Тому ОСОБА_1 не могла знати про те, що ОСОБА_2 не мала права розпоряджатись цим об`єктом нерухомого майна. Ці обставини свідчать про те, що відповідач є добросовісним набувачем в розумінні ч.1 ст.388 ЦК України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , як єдиний учасник ТОВ «Інвестиції Київщини», не уповно-важував ОСОБА_3 укладати договір купівлі-продажу земельної ділянки, цей об`єкт нерухомого майна вважається таким, що вибув з володіння позивача поза його волевиявлення.
7. Розподіл судових витрат.
7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
7.3. З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 гривень 00 копійок.
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції Київщини» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції Київщини» витрати на оплату судового збору в розмірі 2270 гривень 00 копійок.
Повний текст заочного рішення складений 31 жовтня 2022 року.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Бориспільського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач набуде право оскаржити заочне рішення до Київського апеляційного суду в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець