Номер провадження: 22-ц/813/8398/22
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Полікарпова О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

головуючого Полікарпової О.М.,

суддів: Базіль Л.В., Воронцової Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Боднара Максима Олександровича від імені ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 про заборону примусового стягнення,

встановив

20.09.2022 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , в якій просить суд заборонити ПАТ «УкрСиббанк» або іншій юридичній чи фізичній особі, якій були/будуть передані права вимоги за кредитним договором №000 від 04 квітня 2006 року вчиняти дії з позасудового стягнення за кредитним договором.

Оскаржуваною ухвалою матеріали справи було направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Подільського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись із наведеним рішенням, адвокат Боднар М.О. від імені ОСОБА_3 30 жовтня 2022 року звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали справи для подальшого розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що:

- з позовної заяви та її мотивів вбачається, що спірні правовідносини виникли з кредитного договору;

- третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, є позичальник та розгляд справи вплине на його права та обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Боднара М.О. від імені ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року було відкрито в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Перелік прав cпоживачів закріплений нормами діючого законодавства України, в тому числі ст.4 ЗУ «Про захист прав споживачів» (далі Закон).

Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч.1 цього Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язку найманого працівника.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Суб`єктами правовідносин споживчого кредитування є споживач послуг з надання кредиту та банк.

Таким чином, Закон поширюється на правовідносини, які виникли з кредитного договору між кредитодавцем та позичальником.

Разом з тим, як обґрунтовано зазначено судом у оскаржуваній ухвалі, позивачем не заявлено жодної вимоги про захист його права як споживача товарів, робіт або послуг, предметом спору у даній справі є заборона ПАТ «УкрСиббанк» або іншій юридичній чи фізичній особі, якій були/будуть передані права вимоги за кредитним договором №000 від 04 квітня 2006 року, вчиняти дії з позасудового стягнення за кредитним договором, який було укладено між ОСОБА_2 , який є третьою особою у справі, та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», який є відповідачем.

Позивач ОСОБА_3 є поручителем за кредитним договором №000 від 04 квітня 2006 року, однак дія Закону не поширюється на правовідносини, які виникають з договору поруки.

Таким чином, апеляційний суд вважає законним, таким, що ґрунтується на матеріалах справи висновок суду першої інстанції про те, що на позовні вимоги ОСОБА_3 не розповсюджуються правила альтернативної підсудності, а положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України не можуть застосуватися до даних правовідносин.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.04.2017 у справі №6-1153цс16, відповідно до якої, поручитель за змістом договору поруки не є споживачем послуг банку з кредитування, а, навпаки, є особою, яка своєю відповідальністю забезпечує відповідальність боржника у договорі споживчого кредиту, тобто споживача. Договір поруки не є договором на придбання, замовлення, використання продукції для особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, виконанням обов`язку найманого працівника, або як договір про намір здійснити такі дії.

Посилання ж скаржника на потенційну можливість впливу даної справи на права на обов`язки позичальника, як на підставу застосування до правовідносин, що виникли між ним та банком положень Закону, апеляційний суд відхиляє, як такі, що зводяться до суб`єктивного та хибного тлумачення норм діючого національного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцем знаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що місцем знаходження відповідача - Акціонерного товариства «УкрСиббанк» є м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, що територіально відноситься до Подільського району м. Києва.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч. 3 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо , зокрема справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши та вірно оцінивши як обставини справи, так і юридичну природу спірних правовідносин, дійшов висновку про передачу справи за підсудністю та направлення даної цивільної справи до Подільського районного суду міста Києва (місце знаходження: 04071, м. Київ, вул. Хорива 21).

Інших обґрунтувань незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд, на підставі ст. 375 ЦПК України, залишає без змін оскаржувану ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 368, ст. 374, ст.ст.375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу адвоката Боднара Максима Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду Полікарпова О.М.

Базіль Л.В.

Воронцова Л.П.