Справа № 529/966/22
Провадження № 2/529/461/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Кириченко О.С., розглянувши в приміщенні суду в смт Диканька Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що 29 вересня 2007 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у зв`язку із різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння та поваги один до одного шлюбні відносини з відповідачем ОСОБА_2 фактично припинено з 2017 року. При цьому, відповідач ухиляється від обов`язку по утриманню їхньої спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.
Ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області від 20.10.2022 вказаний позов прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 29 вересня 2007 року сторони по справі зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 185, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 4/.
Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у справі копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 5/.
Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з 2017 року, відновлювати їх позивач та відповідач наміру і бажання не мають, що підтверджується доводами позовної заяви та наданою відповідачем суду заявою про це. Спільне господарство сторони не ведуть.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.
Встановлені судом обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, а тому, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між сторонами слід розірвати.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові.

Питання про вибір прізвища не зазначено у позовних вимогах, позивачем будь-яких заяв щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу також не подано, тому воно не було предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , який проживає з позивачем ОСОБА_1 та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 , тобто має стабільний дохід, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної з позивачем неповнолітньої дитини не надає.
Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову. Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги чи доказів щодо неспроможності сплати ним аліментів у розмірі, визначеному позивачем у справі, а саме - у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що відповідач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_3 , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 не було заявлено позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених нею судових витрат у справі щодо сплати судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу та не подано суду будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу, питання щодо розподілу судових витрат у справі у цій частині не було предметом судового розгляду.
Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 992,40 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 17, 89, 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263-265, 273, п. 1 ч. 4 ст. 274, ст. ст. 279, 354, 355, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29 вересня 2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 185.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів розпочати з 20 вересня 2022 року і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Головуючий О.С. Кириченко