Справа № 724/1946/22
Провадження № 2/724/571/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Сілантьєвої Е.Є.

за участю секретаря судового засідання : Банарюк К.Б.

за участі сторін:

представника позивача : Сахно Максима Миколайовича, який діє на підставі довіреності № 3805 від 18.10.2022 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що рішенням Хотинського районного суду від 30 червня 2022 року у цивільній справі № 724/845/22 було збільшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 2009 року народження до 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. У позовній заяві про збільшення розміру аліментів позивач обґрунтував збільшення розміру аліментів трьома аргументами: ОСОБА_1 влаштувався на роботу в Клішковецьке лісництво; придбав транспортний засіб та їх донька раптом різко «стала постійно хворіти на дуже тяжку хворобу, перебувати на диспансерному обліку у Недобоївській АЗПСМ та постійно проходити курси амбулаторного лікування, а це досить великі витрати». Позивач уповному обсязі не погоджується з вказаним рішенням суду,оскільки деякі аргументи не відповідають дійсності.

Так, що на день винесення рішення суду 30.06.2022 р. позивач не працював та вже був звільнений і зарплату не отримував. Станам на час подання позову постійної роботи він не має. Оскільки позивач на даний час не працює, Хотинським ВДВС визначено для нього розмір доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості в розмірі 13323 грн., 1/4 частки від якої щомісячно складає 3330,75 грн., які на 01-08.2022 р. накопичився борг в розмірі 5385,29 гри., які позивач намагався погасити.

Щодо придбання позивачем транспортного засобу позивач зазначає, що він дійсно придбав транспортний засіб, зазначений в матеріалах судової справи. Але він його придбавав ще до війни з метою використання для роботи і заробітку, на запозичені гроші і не маючи постійної роботи. Згодом, особливо після початку війни та введення воєнного стану, можливості хоч якось заробляти звузились просто катастрофічно. Сильно піднялась вартість палива, запчастин та ремонтних робіт, виросла вартість долара США та ціни на все, не стало можливості виїхати на заробітки за кордон. Тому позивач позичив ще гроші, і не міг більше транспортний засіб утримувати, тому 09.09.2022 року продав його, а гроші від продажу машини повернув в рахунок своїх боргів. Таким чином покращення матеріального становища відбулося лише зовнішньо, фактично ніякого покращення не було.

Також позивач не погоджується з твердженнями ОСОБА_2 про «постійної тяжкої хвороби доньки», оскільки він регулярно зустрічається з донькою, але жодного разу не бачив жодних ознак якоїсь тяжкої хвороби та донька не разу не згадувала про «свою тяжку хворобу, постійне лікування чи знаходження на диспансерному обліку у Недобоївській АЗПСМ. Крім того, він отримав довідку Недобоївської АЗПСМ, в якій завідувач власноруч написав, що його донька на диспансерному обліку у Недобоївській АЗПСМ не перебуває.

Враховуючи вище наведене позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання дитини, з 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на такий, що стягується у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.10.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 , який діяв на підставі довіреності № 3805 від 18.10.2022 року, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судовому засіданні, крім обставин, викладених у позові, зазначив, що позивач у повному обсязі не погоджується з рішенням Хотинського районного суду від 30 червня 2022 року про збільшення розміру аліментів, вважаючи його необґрунтованим. Але, внаслідок своєї юридичної необізнаності, він не мав можливості вчасно його оскаржити і тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином. через канцелярію суду подала заяву, якою просить слухати справу за її відсутності, заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 30.06.2022 року справа № 724/845/22 змінено розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а саме з 50 % прожиткового мінімуму на 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від 10.05.2022 року та до досягнення доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Вказане рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили.

Станом на 01.08.2022 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 5385,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості з сплати аліментів.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Звертаючись до суду позивач вказує на той факт, що він на час звернення до суду не працює, цінного майна не має та вістуне підтвердження факту хвороби дитини.

Щодо доводів позивача, що він звільнився з роботи та на даний час не працює.

Так в рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 30.06.2022 року справа № 724/845/22 встановлено, що наказом ДП «Сокирянське лісове господарство» від 13.06.2022 року № 200 ОСОБА_1 з 13 червня 2022 року було звільнено згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Посилання позивача на те, що в нього погіршилося матеріальне становище через те, що він звільнився з роботи та наданий час не працює не може бути підставою для задоволення позову, оскільки він звільнився за угодою сторін, а тому міг спланувати та передбачити фінансові наслідки. також, позивач не надав суду доказів неможливості свого працевлаштування.

Також, судовим розглядом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу транспортного засобу 7625/22/009191 від 09.09.2022 року автомобіль марки MITSUBISHI модель PAJERO, 2008 року випуску, чорний колір, д.н.з. НОМЕР_1 , проданий за 20 000 грн. Продавець ТОВ «Авто-Альфа», покупець ОСОБА_5 . Договір підписаний сторонами та укладений суб`єктом господарювання, що здійснює оптову та роздрібну торгівлю. Як свідчить вказаний договір від імені позивача за договором комісії діяло ТОВ «АВТО-АЛТФА». У судовому засіданні представник позивача не пояснив,чому саме така вартість вказаного транспортного засобу, а також пояснити для чого укладався договір комісії. Також ані позивачем, ані представником позивача не надано довідки ДАЇ щодо продажу транспортного засобу.

Щодо доводів позивача, що він звільнився з роботи та на даний час не працює.

Так в рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 30.06.2022 року справа № 724/845/22 встановлено, що наказом ДП «Сокирянське лісове господарство» від 13.06.2022 року № 200 ОСОБА_1 з 13 червня 2022 року було звільнено згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Посилання позивача на те, що в нього погіршилося матеріальне становище через те, що він звільнився з роботи та наданий час не працює не може бути підставою для задоволення позову, оскільки він звільнився за угодою сторін, а тому міг спланувати та передбачити фінансові наслідки.

Крім того, як вбачається з довідки виданої КНП «Хотинський центр первинної медичної допомоги» Недобоївська АЗПСМ від 02.05.2022 року № 12 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно перебуває на диспансерному обліку у Недобоївській АЗПСМ д-з хронічний часторецидивуючий бронхіт із респіраторним алергозом і постійно проходить курси амбулаторного лікування.

Відповідно до довідки від 13.09.2022 року виданої КНП «Хотинський центр первинної медичної допомоги» Недобоївська АЗПСМ ОСОБА_3 на диспансерному обліку у Недобоївській АЗПСМ не перебуває.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не перебуває на диспансерному лікуванні у Недобоївській АЗПСПМ з 13.09.2022 року, що підтверджується довідкою від 13.09.2022 року. Посилання позивача про сумніви та незаконність довідки від 02.05.2022 року № 12 не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач не надав суду доказів про звернення до правоохоронних органів з відповідною заявою.

Таким чином суд вважає, що позивач не надав суду жодних письмових, достовірних, допустимих та належних доказів про погіршення свого матеріального стану з моменту прийняття рішення від 30.06.2022 року, що було б підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Крім того, суд також ставиться критично до доводів позивача про те, що судом при прийнятті від 30.06.2022 року справа № 724/845/22 було враховано аргументи ОСОБА_2 , які не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 як відповідач у справі № 724/845/22 мав змогу подати апеляційну скаргу та оскаржити рішення, що ним не було зроблено.

Суд звертає увагу, що зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Позивач, звертаючись з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, повинен довести, а суд встановити суттєві зміни, які відбулися вже після стягнення з нього аліментів на користь доньки, зокрема погіршення його матеріального стану, зміну сімейного стану, погіршення здоров`я, та інші обставини, які б доводили що розмір може бути зменшено.

Заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач не довів свою неспроможність сплачувати аліменти визначенні на підставі рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 30.06.2022 року та не зазначила підстав, передбачених законом, для зміни розміру аліментів.

У судовому засіданні досліджувалась довідка Клішковецької сільської ради від 16.09.2022 року № 434,згідно якої ОСОБА_6 , батько позивача, дійсно є інвалідом ІІІ групи та знаходиться на утриманні сина ОСОБА_1 . Як вбачається з пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ОСОБА_6 є пенсіонером по інвалідності 3 групи.

Але, суду не надано доказів відсутності матеріального забезпечення (пенсії), батька позивача та розміру утримання його позивачем.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Рішення не може грунтуватися на припущеннях.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Жодних доказів, на підтвердження погіршення свого матеріального стану, зміни сімейного стану, погіршення здоров`я та інші обставини, які б були підставою для зміни розміру аліментів, позивачем не надано, а судом не встановлено. Незгода з рішенням суду про збільшення аліментів, яке набрало чинності та не оскаржено, не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог. Враховуючи зазначене, підстав для задоволення позову немає.

Також суд звертає увагу, що розмір стягуваних аліментів з позивача у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно є мінімальним розміром, який визначений законодавством.

Враховуючи вище наведене суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається у разі відмови у задоволені позову на позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Еліна Євгеніївна СІЛАНТЬЄВА