29.11.2022
Справа № 331/5199/21
Провадження № 2/331/232/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Мироненко О.В.

представника позивача : Шаповалова А.М.

розглянувши в загальному позовному провадженні в режимі відео конференції справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у вересні 2021 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на Ѕ частки від спільних сумісних корпоративних прав в статутному капіталі Науково-виробничого приватного підприємства «Олєкс», визнати за позивачем право власності на Ѕ частину від частки спільних сумісних корпоративних прав, належних відповідачу, в статутному капіталі ТОВ «Медичний центр «ПРОФМЕД», визнати за позивачем право власності на Ѕ частки від спільної сумісної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за позивачем право власності на рухоме майно, яке знаходиться в квартирі, загальною площею 70,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: Стіл - 1 шт.; Дерев`яна шафа для мінібару - 1 шт.; Крісло - 4 шт.; Маленький круглий стіл - 1 шт.; Шафа для одягу - 1 шт.; Двоспальне ліжко -1 шт.; Лампа - 1 шт.; Вмонтовані кухонні меблі з вмонтованою кухонною технікою; Пральна машина; Люстри; Картини.

В судовому засіданні на обговорення учасників справи було поставлене питання щодо закриття провадження по справі в частині позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на Ѕ частки від спільної сумісної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання за позивачем права власності на рухоме майно, яке знаходиться в квартирі за зазначеною вище адресою.

Представник позивача заперечував проти закриття провадження по справі.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність .

Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши наявні в метеріалах справи письмові докази, приходить до висновків про наявність підстав для закриття провадження по справі в частині позовних вимог на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, виходячи з наступного.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що іноземний елемент це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема:

- хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

- об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, а саме: 1) визначення застосовуваного права; 2) процесуальна правоздатність і дієздатність іноземців, осіб без громадянства та іноземних юридичних осіб; 3) підсудність судам України справ з іноземним елементом; 4) виконання судових доручень; 5) визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України (стаття 4 наведеного Закону).

Згідно із частинами першою, другою статті 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Право власності та інші речові права, відомості про які підлягають внесенню до державних реєстрів, визначаються правом держави, у якій це майно зареєстровано (частина перша статті 40 наведеного Закону).

Частиною другою статті 42 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що захист права власності та інших речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до права держави, у якій це майно знаходиться.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Судом встановлено , що спір у цій справі в частині позовних вимог виник між громадянами України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно поділу спільного сумісного майна подружжя, яке набуте за час зареєстрованого шлюбу та знаходиться на території Латвійської Республіки за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема й нерухомого майна, а тому суд приходить до висновку , що за законодавством України в цій частині позовних вимог справа є справою з іноземним елементом, а компетентним судом у цій справі є суд держави, на території якої знаходиться спірне нерухоме майно Латвійська Республіка.

Доводи представника позивача про те, що відповідач зареєстрований в Україні та є власником нерухомого майна в Україні, тому спір підсудний саме українському суду, не спростовують правових висновків суду про те, що справа в частині поділу нерухомого та рухомого майна , що знаходиться на території Латвійської Республіки має виключну підсудність тієї країни, в якій це майно знаходиться.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом, зокрема, якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів, укладених в рамках державно-приватного партнерства, зокрема концесійних договорів, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, зокрема об`єктом концесії, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт.

З огляду на зазначене, враховуючи, що сторони спору не укладали договору про визначення підсудності, компетентним судом у цій справі є суд держави, на території якої знаходиться спірне нерухоме майно.

Анатолічних висновків дійшов Верховний суд у Постанові від 12 квітня 2022 року у справі № 428/11139/17.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя в частині позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частки від спільної сумісної квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання за ОСОБА_1 права власності на рухоме майно, яке знаходиться в квартирі, загальною площею 70,1 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: Стіл - 1 шт.; Дерев`яна шафа для мінібару - 1 шт.; Крісло - 4 шт.; Маленький круглий стіл - 1 шт.; Шафа для одягу - 1 шт.; Двоспальне ліжко -1 шт.; Лампа - 1 шт.; Вмонтовані кухонні меблі з вмонтованою кухонною технікою; Пральна машина; Люстри; Картини, - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складений 29 листопада 2022 року.

Суддя: О.Є. Жукова