Справа № 212/4693/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2022 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Машошиної Ю.О., розглянувши в порядку ст.247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -
У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням суду від 23 вересня 2021 року розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12 листопада 2021 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_5 , від спільного життя з якою народився ОСОБА_6 . За судовим наказом від 05 липня 2022 року з позивача стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 15 червня 2022 року. Також, за судовим наказом від 05 серпня 2022 року з позивача стягнуто щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 липня 2022 року. У позивача змінився сімейним стан, він має на утримання ще одну неповнолітню дитину, тому вважає, що є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 . Враховуючи викладене, просить змінити розмір аліментів, що з нього стягуються на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 за судовим наказом від 05 липня 2022 року з ј частини на 1/6 частину з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням рішення законної сили.
Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком вказаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 01 березня 2013 року, що видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 294 (а.с.12).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 вересня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рішення суду набрало законної сили 26 жовтня 2021 року (а.с.15).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) уклали шлюб 12 листопада 2021 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 12 листопада 2021 року, що видане Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 639 (а.с.11).

ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком вказаний ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 15 березня 2022 року, що видане Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , актовий запис № 58 (а.с.13).

Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 15 червня 2022 року до повноліття дитини. Судовий наказ набрав законної сили 05 липня 2022 року.

Судовим наказом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 08 липня 2022 року до повноліття дитини. Судовий наказ набрав законної сили 05 серпня 2022 року (а.с.14).

Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки від іншого шлюбу з ОСОБА_3 у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Аналіз змісту статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані позивачем докази, суд не вбачає підстав для зменшення визначених судовим наказом Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2022 року аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд також вважає, що таке зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та суперечитиме її інтересам.

Враховуючи, що на утримання обох дітей з позивача стягнуто однаковий розмір аліментів, а саме по ј частині його заробітку (доходу) на кожну дитину, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що зменшення розміру аліментів до 1/6 частини на утримання доньки ОСОБА_9 буде розумним і справедливим, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 28 травня 2021 року справа № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21); від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20); від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 19, 76, 80, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, на підставі ст.ст.141, 150, 180, 181, 184, 192, 273 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Судові втрати віднести на рахунок позивача.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 25.11.2022 року.

Суддя: М.Д. Власенко