П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2022 року м. Київ

Справа №753/2383/22

Провадження № 22-ц/824/9133/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1 а

відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант»

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Сирбул О.Ф. 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року матеріали цивільної справи №753/2383/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Скочиляс І.М. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема зазначає, що звертаючись до Дарницького районного суду м. Києва з позовом позивач керувався вимогами ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, про те, що на виниклий спір не розповсюджуються положення ч.3 ст.28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності, адже в даному випадку вирішенню підлягають вимоги не про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП з винної особи, а стягнення страхового відшкодування зі страховика заподіювача шкоди.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 липня 2022 року в складі колегії суддів відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

З матеріалів позову вбачається, що 01 лютого 2021 року, транспортним засобом «Фольксваген СС» державний номерний знак НОМЕР_1 , на проїзній частині по вул. Ревукцького у м. Києві зі сторони пр. Бажана, у напрямку вул. Вишняківського на нерегульованому пішохідному приході здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_1 , внаслідок чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відповідальність водія автомобіля «Фольксваген СС» державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив наїзд на ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована у АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант».

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами до ТОВ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, пені та 3% річних у зв`язку із простроченням виплати, сум відповідно.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року матеріали цивільної справи №753/2383/22 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та стягнення страхового відшкодування передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що на виниклий спір не розповсюджуються положення ч.3 ст.28 ЦПК України щодо альтернативної підсудності, адже в даному випадку вирішенню підлягають вимоги не про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП з винної особи, а стягнення страхового відшкодування зі страховика заподіювача шкоди, а тому дійшов висновку, що позовна заява не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва і відноситься до територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова, а тому справа має бути передана на розгляд цього суду за загальними правилами підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 27 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являють в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Частиною 3 ст.28 ЦПК України передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебуванням позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Частина 6 ст.28 ЦПК України передбачає один із варіантів альтернативної підсудності пред`явлення позову про відшкодування шкоди, заподіяну майну фізичних або юридичних осіб за місцем заподіяння шкоди.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається з предмету заявлених позовних вимог, позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної завданням тяжких тілесних ушкоджень фізичній особі, зазначивши про підсудність справи за її вибором, відповідно до ч.3 ст.28 ЦПК України.

Згідно з ч.16 ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Ч.2 ст.8 цього ж Закону встановлює, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Так, законодавством передбачений ланцюг взаємопов`язаних понять, зокрема страхове відшкодування відбувається внаслідок події, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок з виплати страхової суми, а місце події є саме місцем завдання шкоди (ДТП) про яку йде мова у позові.

У відповідності до ч.3 ст.28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Таким чином, Дарницьким районним судом міста Києва не вірно застосовано положення норми ст.ст. 27, 28 Цивільного процесуального кодексу України, та дійшов помилково висновку , що справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року неможливо визнати законною та обґрунтованою, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Скочиляс Іриною Мирославівною, - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 липня 2022 року - скасувати, справу праву направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: (підпис) А.М. Стрижеус

Судді: (підписи) Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна

Виготовлено з АСЕД «Апеляція»

Суддя: А.М. Стрижеус

Помічник: І.І. Фадєєва

17.11.2022