Справа № 349/693/22
Провадження № 2/349/260/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 листопада 2022 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Гошко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу № 349/693/22 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У червні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову зазначено, що 26 листопада 2007 року між АТ КБ «Приват-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, які викладені на офіційному банківському сайті, на що відповідач надав свою згоду, що підтверджується підписами у заяві позичальника. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно Умов та правил надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, відповідно до умов договору. ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 30 квітня 2022 року утворилася заборгованість в загальній сумі 25624,89 грн., яка складається із заборгованості кредитом в сумі 4056,23 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 21568,66 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану вище заборгованість, а також понесені судові витрати у розмірі 2 481 грн 00 коп.

Відповідач не подав відзив на позов.

Ухвалою судді від 06 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 листопада 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника № IFXRFO11111656, яка є складовою частиною кредитного договору.

В заяві позичальника передбачено базову процентну ставку за користування кредитом 3% в місяць на залишок заборгованості. Згідно вказаної заяви відповідача вбачається що він висловив згоду про оформлення договору, отримання кредитної картки «Універсальна» та засвідчив особистим підписом, що він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді, зобов`язувався їх виконувати, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

Відповідач ОСОБА_1 отримав кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , що підтверджується випискою про рух коштів боржника за період з 25 листопада 2007 року по 26 травня 2022 року.

У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором на 30 квітня 2022 року виникла заборгованість, яка становить 25 624,89 грн., та складається з заборгованості за кредитом в сумі 4 056,23 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 21 568,66 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним вище обставинам, суд зазначає наступне.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

АТ КБ «ПриватБанк» пред`являючи позов, просить крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самої заяви, в якій вказана базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору 3% на місяць та розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору.

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно вимог ЦПК України учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків.

За змістом ч.2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіряючи правильність нарахування банком процентів, суд виходить із розміру процентної ставки, яка узгоджена з позивачем та зазначена у заяві - 3% на місяць, тобто 36% річних, підписаній особисто відповідачем.

Отже, суд вважає, що проценти підлягають стягненню за процентною ставкою 36% річних, яка узгоджена із відповідачем.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицію Верховного Суду висловленою у постановах від 24 лютого 2021 року (справа № 285/3500/19), 04 листопада 2020 року (справа № 534/1072/18-ц).

За таких обставин позов підлягає до задоволення. З відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути заявлену позивачем суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 листопада 2007 року в сумі 25 624,89 гривень, з яких заборогованість за тілом кредиту в сумі 4056,23 гривні, заборгованість за відсотками в сумі 21568,66 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із платіжного доручення вбачається, що позивачем оплачено судовий збір в розмірі 2481,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України,

ухвалив:

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 листопада 2007 року станом на 30 квітня 2022 року в розмірі 4056,23 гривень (чотири тисячі п`ятдесят шість гривень 23 копійки) заборгованості за тілом кредиту, 21568,66 гривень (двадцять одна тисяча п`ятсот шістдесят вісім гривень 66 копійок) заборгованості за відсотками, а всього заборгованість в розмірі 25624,89 гривень ( двадцять п`ять тисяч шістсот двадцять чотири гривні 89 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2481,00 гривень (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд.50, рахунок для погашення заборгованості та судових витрат № НОМЕР_1 , МФО № 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 25 листопада 2022 року.

Суддя О.О.Гаврилюк