Номер провадження 2/754/695/22
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Париста А.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання зобов`язань припиненими,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (м. Київ, вул.. Лєскова, 9) про захист прав споживачів шляхом визнання зобов`язань припиненими.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та Позивачем був укладений кредитний договір № 014/0979/82/105345. Відповідач звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з вимого стягнути з Позивача заборгованість станом на 07.02.2013 року за кредитним договором в сумі 15054,09 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ-120327 гривень та 34 копійки, із них: заборгованість за кредитом - 7812,65 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 62446 гривень 51 копійку; заборгованість за відсотками-1745,74 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 13953 гривні 70 копійок; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 5 495, 70 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 43927 гривень 13 копійок. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 березня 2014 року по справі №288/763/13 позов Відповідача до Позивача було задоволено. З цього моменту дія кредитного договору №014/0979/82/105345 була припинена за винятком зобов`язання щодо сплати залишку заборгованості по кредиту. Право Банку було також припинено. В кінці 2015, на початку 2016 року за ініціативою Відповідача між сторонами договору велися телефоні переговори та електронне листування з метою врегулювання зобов`язальних правовідносин по кредиту №014/0979/82/105345 а було досягнуто взаємної згоди про новацію зобов`язання за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345 у нове зобов`язання в українській гривні. За домовленістю сторін Позивач мав сплатити 2000 доларів США, внести кошти на відшкодування судових витрат Банку, а Відповідач натомість - списати сто відсотків залишку пені та додатково 2000 доларів США від суми боргу за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345, а залишок суми перерахувати у термін не пізніше 31.01.2016 року за спеціальним курсом 17 гривень за 1 долар США в українську гривню. Позивач 19 січня 2016 року в приміщенні Банку, перед внесенням коштів у касу, звернувся до Відповідача з вимогою надати протокол засідання кредитного комітету про погодження угоди, натомість представником Відповідача було повідомлено, що угода погоджена і на доказ надала лист Банку №114-39-0-00/11-63 від 18.01.2016 року за підписом начальника Управління централізованого збору заборгованості фізичних осіб Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ ««Райффайзен Банк Аваль» Сагірової М.А. Сторони дійшли згоди щодо умов договору. Позивач виконав свою частину угоди з метою врегулювання боргу за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345 та на підставі листа Відповідача № 114-39-0-00/11-63 сплатив:

-Згідно квитанції № NOME953965 від 19.01.2016 року 601,64 грн. на відшкодування судових витрат за кредитним договором №014/0979/82/105345;

-Згідно квитанції № NOME98797 від 19.01.2016 року 1055 доларів США на погашення боргу за кредитним договором №014/0979/82/105345;

-Згідно квитанції № OUSR64477 від 22.01.2016 року 945 доларі США на погашення боргу за кредитним договором № 014/0979/82/105345.

Відповідач не повернув кошти, не відмовився від прийняття виконання угоди Позивачем. Надалі у приміщенні Відповідача у бізнес центрі «Парус» в м. Києві Позивач підписав договір про новацію валютного зобов`язання в гривню, але свій примірник не отримав. Також, через певний час примірник угоди не було отримано Позивачем і поштою. Таким чином, ОСОБА_1 вважає , що з 01.02.2016 року його зобов`язання за кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року є припиненими. Натомість замість припиненого внаслідок зміни правовідносин зобов`язання у Позивача з 01.02.2016 року виникло нове зобов`язання перед Відповідачем - сплатити 92660 гривень, що є результатом числових розрахунків - (17х(7704,85+1745,74-2000-2000) де:

-7704,85 доларів США залишок тіла кредиту за даними з листа №114-39-0-00/11-63

-1745,74 доларів США залишок процентів за рішенням суду

-2000 доларів США внесені кошти Позивачем

-2000 доларів США списані кошти Позивачу

-17 спеціальний курс гривні за 1 долар США

Сума пені не враховується так як підлягає повному списанню. Надалі через скрутне матеріальне становище Позивач не сплачував борг за новим зобов`язанням, а пропозиції щодо врегулювання боргу від Відповідача не надходили.

На даний час від невідомих осіб ОСОБА_1 надходять дзвінки про сплату боргу за врегульованим зобов`язанням. Враховуючи викладене, Позивач вважає, що мають місце дії Відповідача, спрямовані на обман Позивача та повторне безпідставне стягнення не існуючого боргу за споживчим кредитним договором №014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року.

З урахуванням викладеного Позивач просить визнати припиненим з 01 лютого 2016 року зобов`язання Позивача за споживчим кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання. Визначено строк для подання відповідачем відзиву. Визнано строк для подання позивачем відповіді на відзив.

19.08.2021 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшов запит про надання інформації.

20.08.2021 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.09.2021 року Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі.

20.09.2021 року від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про заміну сторони у справі.

Мотивуючи це тим, що 28.07.2017 року, АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Юнекс Банк» уклали договір відступлення пава вимоги,згідно з яким відбулося відступлення права вимоги та набуття права вимоги нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 що є позичальником за кредитним договором № 014/0979/74/134093 від 30.05.2008 року.

Також, 26.07.2018 року АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Юнекс Банк» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 що є позичальником за кредитним договором № 010/82/0979/130358 від 06.03.2008 року.

03.09.2020 року АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Юнекс Банк» набуло статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 що є позичальником за кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року.

21.09.2021 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшов повторний запит про надання інформації та призначення справи на іншу дату.

10.01.2022 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну змісту прохальної частини позовної заяви, щодо предмету позову, який викладений в п.2 позовної заяви, на новий предмет позову в новій редакції п.2 позовної заяви щодо предмету позову.

17.02.2022 року від представника АТ «Райффайзен Банк» надійшла заява про заміну сторони у справі.

Мотивуючи це тим, що 03.09.2020 року, АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» уклали договір відступлення пава вимоги,згідно з яким відбулося відступлення права вимоги та набуття права вимоги нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 що є позичальником за кредитним договором №014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року.

31.03.2022 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшло клопотання про призначення справи на іншу дату.

12.04.2022 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшла заява про повідомлення щодо розгляду справи.

11.05.2022 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату.

02.06.2022 року , 08.07.2022 року, 10.08.2022 року, 27.09.2022 року та 19.10.2022 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» надійшли заяви про розгляд судового засідання без їх участі.

27.07.2022 року в підготовчому засіданні за наслідками розгляду клопотання представника відповідача АТ «Оксі Банк» було залучено до участі у справі в якості третьої особи із самостійними вимогами на стороні відповідача.

До підготовчого розгляду справи предсавник відповідача не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином. В поданій суду заявах просили справу слухати за її відсутності.

31.10.2022 року ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.11.2022 року через систему електронний суд від представника АТ ««Райффайзен Банк» Дьоміної Н.Ю. надійшла заява про розгляд судового засідання без їх участі.

Позивач в судове засідання не з`явився,про розгляд справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заву без участі сторін по справі.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого змінена на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та Позивачем був укладений кредитний договір №014/0979/82/105345.

Відповідач звернувся до Попільнянського районного суду Житомирської області з вимого стягнути з Позивача заборгованість станом на 07.02.2013 року за кредитним договором в сумі 15054,09 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ-120327 гривень та 34 копійки, із них: заборгованість за кредитом - 7812,65 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 62446 гривень 51 копійку; заборгованість за відсотками-1745,74 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 13953 гривні 70 копійок; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 5 495, 70 доларів США, що становить в еквіваленті по курсу НБУ 43927 гривень 13 копійок.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 березня 2014 року по справі №288/763/13 позов Відповідача до Позивача було задоволено. З цього моменту дія кредитного договору №014/0979/82/105345 була припинена за винятком зобов`язання щодо сплати залишку заборгованості по кредиту. Право Банку було також припинено.

В кінці 2015, на початку 2016 року за ініціативою Відповідача між сторонами договору велися телефоні переговори та електронне листування з метою врегулювання зобов`язальних правовідносин по кредиту №014/0979/82/105345 а було досягнуто взаємної згоди про новацію зобов`язання за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345 у нове зобов`язання в українській гривні. За домовленістю сторін Позивач мав сплатити 2000 доларів США, внести кошти на відшкодування судових витрат Банку, а Відповідач натомість - списати сто відсотків залишку пені та додатково 2000 доларів США від суми боргу за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345, а залишок суми перерахувати у термін не пізніше 31.01.2016 року за спеціальним курсом 17 гривень за 1 долар США в українську гривню.

Позивач 19 січня 2016 року в приміщенні Банку, перед внесенням коштів у касу, звернувся до Відповідача з вимогою надати протокол засідання кредитного комітету про погодження угоди, натомість представником Відповідача було повідомлено, що угода погоджена і на доказ надала лист Банку №114-39-0-00/11-63 від 18.01.2016 року за підписом начальника Управління централізованого збору заборгованості фізичних осіб Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів АТ ««Райффайзен Банк Аваль» Сагірової М.А. Сторони дійшли згоди щодо умов договору.

Також судом було встановлено, що у приміщенні Відповідача у бізнес центрі «Парус» в м.Києві ОСОБА_1 підписав договір про новацію валютного зобов`язання в гривню, але свій примірник не отримав. Через певний час примірник угоди не було отримано Позивачем і поштою. Таким чином, ОСОБА_1 вважає , що з 01.02.2016 року його зобов`язання за кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року є припиненими. Натомість замість припиненого внаслідок зміни правовідносин зобов`язання у Позивача з 01.02.2016 року виникло нове зобов`язання перед Відповідачем - сплатити 92660 гривень, що є результатом числових розрахунків - (17х(7704,85+1745,74-2000-2000) де:

-7704,85 доларів США залишок тіла кредиту за даними з листа №114-39-0-00/11-63

-1745,74 доларів США залишок процентів за рішенням суду

-2000 доларів США внесені кошти Позивачем

-2000 доларів США списані кошти Позивачу

-17 спеціальний курс гривні за 1 долар США

Позивач не заперечує і той факт, що через скрутне матеріальне становище він не сплачував борг за новим зобов`язанням, а пропозиції щодо врегулювання боргу від Відповідача не надходили.

Окрім цього судом було встановлено, що 03.09.2020 року, АТ «Райффайзен Банк» та АТ «Оксі Банк» уклали договір відступлення права вимоги,згідно копії витягу з Договору відступлення права вимоги № 114-2/37 від 03.09.2020 року, де АТ «Оксі Банк» набуло Статус нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , що є позичальником за кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із статей 525, 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 627 ЦПК України сторони є вільними в укладенні договору, вибopi контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 651 ЦК України регламентує, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За приписами частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 907 ЦК України передбачає, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих і потреб. Договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і виконавцем. Згідно із статті 10 Закону України «Про захист прав споживача», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Частинами 1, 3 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач виконав свою частину угоди з метою врегулювання боргу за валютним кредитом по кредитному договору №014/0979/82/105345 та на підставі листа Відповідача № 114-39-0-00/11-63 сплатив:

-Згідно квитанції № NOME953965 від 19.01.2016 року 601,64 грн. на відшкодування судових витрат за кредитним договором №014/0979/82/105345;

-Згідно квитанції № NOME98797 від 19.01.2016 року 1055 доларів США на погашення боргу за кредитним договором №014/0979/82/105345;

-Згідно квитанції № OUSR64477 від 22.01.2016 року 945 доларі США на погашення боргу за кредитним договором № 014/0979/82/105345.

Відповідач в свою чергу порушив умови підписання договору про новацію валютного зобов`язання в гривню, не надавши примірник Позивачу та не направивши його поштою. Тим самим порушив ст..12 ЗУ « про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» Позичальник, як споживач послуг, має право на отримання інформації щодо діяльності фінансової установи з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Відносини виконавця послуг та їх споживача регулюються, зокрема, ЗУ « про захист прав споживачів»

Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань .

Відповідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яким визначено, що послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага.

А також п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яким визначено, що послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага. Таким благом є видача (повернення) вкладнику його коштів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Відповідно до ст.15-1 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції» Поширенням інформації, що вводить в оману, є повідомлення суб`єктом господарювання, безпосередньо або через іншу особу, одній, кільком особам або невизначеному колу осіб, у тому числі в рекламі, неповних, неточних, неправдивих відомостей, зокрема внаслідок обраного способу їх викладення, замовчування окремих фактів чи нечіткості формулювань, що вплинули або можуть вплинути на наміри цих осіб щодо придбання (замовлення) чи реалізації (продажу, поставки, виконання, надання) товарів, робіт, послуг цього суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00грн. Керуючись Конституцією України, Законом України "Про захист про споживачів", статями 11, 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, статтями 5, 12, 13, 76-83, 89-90, 141, 263-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оксі Банк» про захист прав споживачів шляхом визнання зобов`язань припиненими-задовольнити.

Припинити з 03 лютого 2016 року первинне валютне забов`язання ОСОБА_1 за споживчим кредитним договором № 014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та змінити з 1 лютого 2016 року валютне зобов`язання за споживчим кредитним договором №014/0979/82/105345 від 02.03.2007 року на новее зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк»- сплатити на користь Акціонерного товариства « Райффайзен Банк» грошові кошти у національній валюті України гривні в сумі 92 660 (дев`яносто дві тисячи шістсот шістдесят ) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства « Райффайзен Банк» на користь держави судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Порядок оскарження рішення суду для відповідача: заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Порядок оскарження рішення суду для позивача: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.А. Галась