Справа № 357/6441/21
Головуючий у суді першої інстанції: Ярмола О.Я.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Київським апеляційним судом в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Дегтярьова Євгена Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року, ухвалене у складі судді Ярмоли О.Я., у цивільній справі № 357/6441/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 рокуОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування. Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка є її рідною сестрою по батькові. Вона та її сестра ОСОБА_6 мали спільного батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте за життя він не перебував в шлюбі з матір`ю ОСОБА_5 . Вона дізналася у 1992-1993 роках від двоюрідної сестри свого батька, ОСОБА_8 , що має рідну сестру по батькові, а знайомство з нею відбулося у 2004 році. З того часу, вона та ОСОБА_5 розпочали спілкування та підтримували тісні й теплі родинні відносини. Вона їздила разом з ОСОБА_6 та її матір`ю на могилу до батька. В селі Ямне Великописарівського району Сумської області, звідки родом ОСОБА_7 , майже всі мешканці знали, що він мав тісні стосунки з ОСОБА_9 , внаслідок яких має позашлюбну доньку - ОСОБА_10 . Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . 06 травня 2021 року вона звернулась до Другої Білоцерківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої єдинокровної сестри ОСОБА_5 , та дізналась, що спадкова справа заведена на підставі заяви ОСОБА_3 . Оскільки у неї відсутні прямі докази того, що вона та ОСОБА_5 є рідними сестрами, ОСОБА_2 просила встановити факт, що вона та ОСОБА_5 є рідними сестрами, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 .

В ході розгляду справи ОСОБА_2 подала уточнену позовну заяву, залучивши до розгляду справи співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які також звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт перебування ОСОБА_2 у родинних стосунках з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме встановлено, що ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 .

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвокат Дегтярьов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про встановлення факту перебування ОСОБА_2 у родинних стосунках з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 . Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції помилково вважав доведеним ту обставину, що позивачка ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Так, з наданих позивачкою документів, а саме, свідоцтва про народження, вбачається, що її батьком був ОСОБА_7 , при цьому позивачкою не було надано документів про народження ОСОБА_5 , з яких можна було б встановити, що батьком останньої також був ОСОБА_7 . Сама лише наявність взаємовідносин між позивачкою та ОСОБА_5 не може свідчити про те, що вони є родичами та підтверджувати ступінь споріднення. Надані позивачкою копії листів від імені ОСОБА_7 також не можуть бути належними та допустимими доказами того, що ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 .

28 жовтня 2022 року адвокат Падалко О.Ю., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів відповідачки ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат Падалко О.Ю. проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1, а.с.10).

Також судом встановлено, що 10 лютого 1953 року ОСОБА_7 уклав шлюб зі ОСОБА_11 (т.1, а.с.13).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_12 , її батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . (т.1, а.с.11).

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, 21 серпня 1975 року ОСОБА_14 та ОСОБА_12 уклали шлюб, і позивач змінила прізвище на « ОСОБА_15 » (т.1, а.с.12).

12 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначаючи, що вона є її сестрою(т.1, а.с.74).

Також, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадкова справа № 51/2021 щодо майна померлої. Спадкоємцями, які бажають отримати спадщину після померлої є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалися за заявою ОСОБА_2 , яка повідомила нотаріуса про судовий спір (т.1, а.с.67-102).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 , встановив факт перебування ОСОБА_2 у родинних стосунках з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 . В решті позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Юридичні факти - це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суд може розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з яким виникають юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Системний аналіз ч. 6 ст. 294, ст. 315 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що за наявності спору про право суд в порядку позовного провадження може розглядати справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й факту родинних відносин, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення або особа не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факти, що мають юридичне значення.

Зокрема, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження факту, що вона є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_16 надала до суду першої інстанції копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , копію свідоцтва про своє народження, копію свідоцтва про шлюб, копію листа Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 12 травня 2021 року №146202-14 про приєднання її заяви до матеріалів спадкової справи та копію висновку експерта ТОВ «Київський експертно-дистанційний центр» № 15024 від 03 червня 2021 року, а також фотокартки.

З метою встановлення обставин справи в судових засіданнях були допитані свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .

Зокрема, свідок ОСОБА_17 , яка доводиться ОСОБА_7 двоюрідною сестрою, суду показала, що вона була знайома з ОСОБА_22 - матір`ю ОСОБА_23 , тісно спілкувалася з ними. ОСОБА_24 все життя любила ОСОБА_25 , народила від нього доньку ОСОБА_6 , проте дитину він не записав на себе, оскільки його батько був проти невістки ОСОБА_26 . В ті часи сини слухали вказівок своїх батьків і ОСОБА_27 не одружився з ОСОБА_26 , виїхав з села Ямне у місто Київ і там одружився з ОСОБА_28 , народили двох дітей, та оскільки його дружина була ревнивою, то він не міг тісно спілкуватися з ОСОБА_9 і донькою ОСОБА_6 . ОСОБА_27 рідний батько ОСОБА_23 , та наша родина сприймали її, як рідну. Крім того, ОСОБА_29 дуже схожа на свого батька. ОСОБА_6 спілкувалась з ОСОБА_30 , підтримували відносини. Так, ОСОБА_31 запрошувала ОСОБА_6 переїхати жити в Київ. Свідок ствердила, що в її присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_31 зустрічалися, спілкувалися, знали, що вони сестри.

Свідок ОСОБА_18 , який родом з с. Ямне, разом навчався в школі з ОСОБА_32 , суду показав, що ОСОБА_29 донька ОСОБА_25 , так казав йому ОСОБА_33 , який приходиться двоюрідним братом ОСОБА_25 . У вересні 2020 року свідок приїжджав на день міста в м. Біла Церква до ОСОБА_23 . В присутності свідка ОСОБА_29 телефонувала в м. Київ ОСОБА_42, запрошувала в гості, проте ОСОБА_30 відмовилась приїхати, бо захворіла. Односельчани з села Ямне знають, що ОСОБА_29 та ОСОБА_30 сестри, мають одного батька.

Свідок ОСОБА_19 , який приходиться похресником ОСОБА_5 , суду показав, що його мама і хрещена мати з молодості перебували в тісних дружніх відносинах. У ОСОБА_23 була сестра ОСОБА_31 , з якою він спілкувався по телефону та познайомився з нею особисто на похороні ОСОБА_23 . ОСОБА_3 це подруга ОСОБА_23 . Доглядом та похованням ОСОБА_5 займалася ОСОБА_3 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 , уродженка с. Ямне Сумської обл., та яка приходиться невісткою ОСОБА_34 /тітки позивачки/, суду показала, що з дитинства знайома з ОСОБА_24 і її донькою. Мати свідка товаришувала з ОСОБА_24 , разом вчителювали. Свідку відомо зі слів матері, родичів в селі, що ОСОБА_29 є сестрою ОСОБА_30 , у них один батько. ОСОБА_24 не приховувала того, що має дитину від чоловіка, який створив іншу сім`ю. ОСОБА_5 була присутня на похоронах ОСОБА_34 , яка була сестрою ОСОБА_25 . ОСОБА_27 не жив з ОСОБА_9 , проте вони спілкувались, листувались, в селі всі говорили, що він батько ОСОБА_6 . Зі слів позивача, свідку відомо, що під керівництвом ОСОБА_30 організовувався догляд за ОСОБА_6 та здійснювалось її поховання.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що його матір з ОСОБА_35 були братом та сестрою, відповідно позивачка - племінниця. Матір свідка спілкувалась з ОСОБА_32 , та з її слів свідку відомо, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_36 . Тобто рідня ОСОБА_7 визнавали ОСОБА_10 родичкою. Свідок показав, що за сприяння його матері ОСОБА_30 та ОСОБА_29 почали спілкуватися, зустрічалися. Свідок впевнений що вони рідні сестри.

Проте, на переконання колегії суддів факт перебування ОСОБА_2 у родинних стосунках з ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_2 є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 , не може підтверджуватися самими лише показами свідків. Покази свідків не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин.

Інші надані позивачем докази на думку колегії суддів не підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Наявні в матеріалах справи фотокартки можуть підтверджувати той факт, що ОСОБА_16 та зображені на них інші дві особи (однією з яких зі слів позивача є ОСОБА_5 ) були знайомі між собою. Однак, сама лише наявність взаємовідносин між особами не може свідчити про те, що вони є родичами та підтверджувати ступінь споріднення. Крім того, за відсутності в матеріалах справи будь-яких офіційних документів із фото ОСОБА_5 (копія паспорта, пенсійного посвідчення тощо) можна лише припускати, що особа, яка зображена на наданих суду позивачем фотокартках, є ОСОБА_5 . Однак, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданої суду копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (т.1, а.с.11) вбачається, що батьком ОСОБА_12 є ОСОБА_27 , проте, не вбачається, що ОСОБА_7 також є і батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будь-яких інших документів, в яких було б зазначено, що ОСОБА_27 є батьком ОСОБА_5 , суду не надано. Отже, відповідні доводи апеляційної скарги адвоката Дегтярьова Євгена Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , є обґрунтованими.

На ухвалу суду про витребування доказів Великописарівським відділом ДРАЦС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) надано копію актового запису про народження ОСОБА_5 , складеного 17 липня 1951 року за №33, з якого вбачається що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась / ОСОБА_37 /, матір`ю якої зазначено « ОСОБА_38 », а батьком « ОСОБА_39 » (т.1, а.с.121).

Проте, в наданій копії актового запису не зазначено повного ім`я батька, зокрема, його прізвища та по батькові, або інших ідентифікаційних даних, з яких можна було б достовірно встановити, що саме ОСОБА_7 був батьком ОСОБА_5 .

Інші передбачені законодавством документи, з яких можна було б встановити походження ОСОБА_5 від батька ОСОБА_25 (свідоцтво про народження, заява про визнання батьківства, рішення суду про встановлення факту батьківства тощо) відсутні.

Також до матеріалів справи поданий висновок експерта № 15024 від 03 червня 2021 року про проведення почеркознавчої експертизи, на дослідження якого надано копію листа ОСОБА_25 до ОСОБА_26 (матері померлої ОСОБА_23 ) від 22 травня 1951 року, що починається і закінчується відповідно словами «г. Киев. 22го мая 1951 года. Здравствуй ОСОБА_40 и дочь Галя! ... что неясно спрашивай отвечу.», та оригінали фотокарток , на звороті яких містяться зразки підпису ОСОБА_7 . Згідно наданого висновку експерта, рукописний текст на вказаному листі від 22 травня 1951 року виконаний особисто ОСОБА_7 (т.1, а.с.15-25).

Зі змісту висновку експерта № 15024 від 03 червня 2021 року вбачається, що він був складений на замовлення самої ОСОБА_2 на підставі наданих нею ж документів. Нормативною базою для проведення експертизи зазначено Цивільний процесуальний кодекс України та Закон України «Про судову експертизу».

Предметом дослідження експерта згідно вказаного висновку був рукописний текст, виконаний від імені ОСОБА_7 в технічній копії листа, датованого 22 травня 1951 року, та на чорно-білих фотокартках зі зразками почерку ОСОБА_7 в кількості 14 штук, що суперечить нормам законодавства України, які регулюють порядок проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Зокрема, відповідно до норм Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, експертиза може проводитись за копіями об`єкта, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, крім об`єктів почеркознавчих досліджень. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Крім того, експерт дійшла висновку про те, що рукописний текст на технічній копії листа виконаний саме ОСОБА_7 , порівнявши його із вільними зразками тексту на фотокартках. При цьому, авторство тексту на фотокартках не встановлювалося і відомо лише зі злів заінтересованої особи - позивача ОСОБА_2 , що не відповідає критерію безсумнівності походження. Відповідно до положень п. 1.4. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, у разі неможливості пред`явлення вільних та умовно-вільних зразків особі, яка підлягає ідентифікації (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення).

У зв`язку з цим наданий висновок експерта не може вважатися належним доказом, який би підтверджував факт родинних відносин позивачки з ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, з наданої копії листа, датованого 22 травня 1951 року, вбачається, що особа, іменована як « ОСОБА_27 » звертаючись до матері ОСОБА_41 зазначає, що він вітає її з донькою ОСОБА_6 . «По-перше, з приводу реєстрації дитини, реєструй поки на себе, нічого страшного немає, так як деякі живуть тут по декілька років і не розписані, дитина зареєстрована на матір, так що, без хвилювань, сміливо реєструй на своє прізвище...».

Проте, виходячи зі змісту вказаного листа, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати встановленим, що він був написаний саме батьком позивачки - ОСОБА_7 . Також, у вказаному листі відсутні прямі посилання на те, що дійсно він є батьком саме ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, ОСОБА_2 не було надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження того факту, що вона є рідною сестрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції помилково вважав доведеним позивачкою ОСОБА_2 факт перебування її у родинних стосунках з ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що вона є рідною (єдинокровною) сестрою ОСОБА_5 , та дійшов безпідставного висновку про задоволення позовних вимог у частині встановлення вказаного факту. Відповідно, у суд першої інстанції були відсутні підстави і для задоволення позовних вимог про визнання права власності на майно, яке, як вважала позивачка, належало померлій ОСОБА_5 .

Вимога про визнання права власності в порядку спадкування визначена як похідна від первісної вимоги про встановлення факту родинних відносин, а том не може бути задоволена.

Таким чином, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дегтярьова Євгена Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 липня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді