Справа № 638/6226/21
Провадження № 2/638/1026/22
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.

при секретарі Рєзнік І. П.

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву до Комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання дій КП «Харківводоканал» неправомірними. В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 вказує на те, що до теперішнього часу з пропозиціями про укладення договору про надання послуг первісний позивач не звертався, договір між ним та первісним позивачем не укладався і не підписувався, таким чином, оформлені у відповідності до законодавства договірні відносини між ОСОБА_2 та КП «Харківводоканал» відсутні. Первісний позивач не надав жодного доказу на підтвердження фактичного надання ним послуг та отримання цих послуг первісним відповідачем. Посилаючись на п.4 ч.5 ст.19 ЗУ «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12.05.1991 відповідач вважає, що вимога оплати продукції, поставленої виконавцем, якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання, є проявленням агресивної форми підприємницької діяльності, тому просить суд визнати дії КП «Харківводоканал» такими, що здійсненні із використанням нечесної підприємницької практики.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримав свої вимоги та просив суд прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її в одне провадження зі справою №638/6226/21, тобто з первісним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти прийняття зустрічного позову, наголошуючи на тому, що позовні вимоги у зустрічному позові не взаємопов`язані з вимогами первісного позову ні підставами ні предметом позову. Відповідач не висуває вимоги щодо обсягів наданих послуг, їх якості або порядку нарахування плати за їх отримання, тому наведені аргументи первісного відповідача не спростовують доводів позивача у первісному позові. Відповідач навмисно зловживає своїми процесуальними правами для затягування розгляду справи та спільний розгляд вказаних позовів не є доцільним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Зустрічний позов є одним із засобів захисту відповідача проти первісного позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до абзацу 1 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: 1) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; 2) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов не є похідною вимогою від первинного позову, а є вимогою, яка повністю (або частково) виключить задоволення первинного позову.

Правова природа зустрічного позову в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову, або коли виникають з одних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_2 до КП «Харківводоканал» є визнання дій КП «Харківводоканал» такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької практики.

Суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, оскільки позови містять різні вимоги, які не є взаємовиключними; обставини, які підлягають доказуванню, з урахуванням пояснень учасників справи, виникають не з одних правовідносин, крім того, їх спільний розгляд може призвести до невиправданого затягування розгляду справи.

Зважаючи на предмет позовних вимог по первісному та зустрічному позову, ці вимоги не є однорідними як за предметом позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін цивільного процесу, що зумовлює самостійний предмет їх доказування, тому підстави для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним відсутні.

Крім того, зідно з вимогами ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою суду від 21.05.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, призначено судове засідання у справі на 22.06.2021 та встановлено відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання до суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

31.01.2022 відповідач ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви разом з додатками, про що мається відмітка у розписці від 31.01.2022, яка міститься в матеріалах справи. 08.02.2022 від ОСОБА_2 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, з якою він ознайомився 08.02.2022, про що мається відповідна відмітка у заяві.

У встановлений судом строк відповідачем ОСОБА_2 разом з іншими відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано 15.02.2022 відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вони не згодні з позовними вимогами та висувають зустрічні позовні вимоги. Проте, окремим документом або додатком до відзиву зустрічний позов (позови) відповідачів не був(ли) наданий(ні) суду.

18.10.2022 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява без клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову.

За таких обставин, зустрічний позов відповідачем ОСОБА_2 подано з пропуском встановленого частиною 1 статті 193 ЦПК України строку і відповідач не порушив питання про його поновлення та не зазначив поважності причин неподання зустрічного позову у визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами частини 3 статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України визначено підстави поновлення та продовження процесуальних строків, згідно із якою суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Підстав для поновлення строку для подачі зустрічної позовної заяви суд не вбачає, оскільки відповідачем не зазначено поважні причини пропуску строку, а тому наявні підстави для відмови в прийнятті до спільного розгляду та об`єднання в одне провадження з первісним позовом зустрічного позову ОСОБА_2 .

Також суд наголошує, що повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.193, 260, 261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до КП «Харківводоканал» про визнання дій КП «Харківводоканал» такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької практики відмовити.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_2 його право звернутися з даним позовом до суду у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву повернути відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Щепіхіна