Справа № 727/4278/22
Провадження № 2/727/1111/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Шевченківський районний суд міста Чернівці у складі:

головуючого - судді Танасійчук Н.М.

за участю секретаря - Дячук І.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , завданої ДТП

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 розмір матеріального збитку в сумі 10945.61 гривень, 15000 грн моральної шкоди, а також судові витрати.

Позивач обґрунтовує позов тим, що 04 грудня 2022 року о 13:30 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Тойота Ланд Крузер» Д.Н.З. НОМЕР_1 по вул. Сторожинецькій біля будинку номер 15, в м. Чернівці, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла наїзд на транспортний засіб «Тойота Камрі» ДНЗ НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Чернівці від 24 січня 2022 року, у справі про адміністративне правопорушення (справа №727/12037/21, провадження №3/727/7/22) за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та було притягнено до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили.

Діями ОСОБА_3 позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 10945,61 грн, що підтверджується висновком експерта № 10 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля від 25 січня 2022.

Також, позивачем сплачено вартість вищевказаного експертного автотоварознавчого висновку 1978 грн, що підтверджується рахунком №03 від 14.01.2022 року та Довідкою для пред`явлення за місцем вимоги про оплату послуг від 25 березня 2022 року.

Вказує, що, таким чином загальна вартість майнової шкоди склала 12923, 61 грн.

Всі звернення та прохання позивача відшкодувати заподіяну шкоду відповідач ігнорує.

Вважає, що саме з відповідача підлягають стягненню витрати понесені на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, що оскільки вина відповідача щодо пошкодження його транспортного засобу повністю встановлена постановою районного суду, кошти витрачені ним на ремонт транспортного засобу підтверджені належним чином.

Вказує також, що крім майнової шкоди, внаслідок вищевказаної ДТП, йому завдано і моральну шкоду.

04 грудня, 2021 року, одразу на місці ДТП він запропонував ОСОБА_3 добровільно відшкодувати завдані матеріальні збитки, однак відповідач у грубій формі відмовилася, при цьому вела себе агресивно, нецензурно лаялася, спілкувалася з позивачем на підвищених тонах, що призвело до його емоційно-душевного переживання, підняття тиску та підвищеного серцебиття. В той день та протягом тривалого часу після, у позивача був порушений сон, пригнічений стан та підвищена дратівливість, оскільки вказана пригода припала на кінець року, на який у нього було безліч робочих та особистих планів, частину яких йому довелося перенести, а від деяких в майбутньому і зовсім відмовитися. Також, тривала пригніченість його стану була ще зумовлена і тим, що йому довелося їздити на пошкодженому автомобілі близько місяця, оскільки відкладених/вільних коштів для ремонту автомобіля у нього на той час не було.

Крім цього, у січні місяці 2022 року, після отримання висновку автотоварознавчої експертизи, позивач передав автомобіль на ремонт, йому та його родині прийшлося користуватися громадським транспортом, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Більше того, по всій Україні та Чернівецькій області, зокрема і у м. Чернівці, саме в цей час (січень-лютий 2022 року) був спалах поширення нового штаму захворювання Covid-19 під назвою «Омікрон» і пересування у громадському транспорті особисто для позивача було дуже стресовим та кожного разу викликало сильні душевні переживання, так як він перебував у групі підвищеного ризику негативних наслідків для здоров`я, внаслідок можливого зараження даним вірусом (більше 60 років, супутні хронічні захворювання і т.д.).

Крім цього, позивач перестав зустрічатися з друзями та вимушений був відмовився від контакту зі своїми дітьми та внуками, оскільки сильно переживав, що під час пересування у громадському транспорті у пік епідемії нового штаму «Омікрон» він міг уже бути заражений вірусом, але ще не діагностованим, та стати джерелом поширення цього захворювання серед рідних.

Пригнічений емоційно-психологічний стан та душевні страждання позивача були зумовлені ще і тим, що уже протягом десяти останніх років, він щоденно займається спортом (спортивна ходьба), а в умовах перебування автомобіля на автотоварознавчій експертизі, а потім ремонті, він був позбавлений можливості займатися улюбленим видом спорту, так як звів своє пересування громадським транспортом до мінімуму, а саме тільки для робочих питань.

Розмір душевних страждань позивач оцінює в 15 000 грн.

Посилаючись на наведене та норми законодавства просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10 945.61 грн., моральну шкоду в сумі 15000 грн.та судові витрати.

Ухвалою суду від 13.06.2022 року відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.09.2022 року залучено у справі співвідповідача СК «ARX, зобов`язано позивача надіслати відповідачу СК«ARX копію позовної заяви та додатків до неї.

Ухвалою суду від 14.11.2022 року провадження у справі щодо відповідача СК «ARX закрито, в зв"язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

24.10.2022 року представник відповідача СК«ARX надіслала до суду відзив, в якому вказує, що 06.10.2021 р. між АТ СК АРКС та ОСОБА_1 був укладений Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР206211374, згідно умов якого було застраховано ТЗ TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д/нСЕ1009СТ.

Вказує, що законодавцем встановлено обов`язкову процедуру досудового врегулювання питання, пов`язаного із отриманням страхового відшкодування за полісами ОСЦПВВНТЗ.

Для прийняття рішення про виплату/відмову у виплаті страхового відшкодування Потерпілим має бути повідомлено Страховика про ДТП, надано заяву про страхове відшкодування та необхідні документи.

Звертає увагу суду, що до цього, протягом більш, як дев`ять місяців з моменту ДТП 04.12.2021 р, до AT СК АРКС з повідомлення про подію Позивач не звертався, заяву про страхове відшкодування та необхідні документи, що передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не надав.

Крім того , посилаючись на пункт 33.1 ст. 33 Закону вказує, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

В відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 нього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.33-1.1 ст. 33-1 Закону Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику а МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити ітраховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо- Гранспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації рбо документа.

В свою чергу, автомобіль TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_2 був відремонтований, при цьому Позивачем в порушення ст.ст. 33, 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не було забезпечено можливість Страховика оглянути транспортний засіб TOYOTA CAMRY, д/н НОМЕР_2 у пошкодженому стані, визначити розмір збитку.

AT «СК «АРКС» вважає, що недотримання позивачем процедури отримання страхового відшкодування є перевищенням меж здійснення його цивільних прав, відтак правові підстави на отримання страхового відшкодування у судовому порядку відсутні. Просить у задоволенні позовних вимог до СК «АРКС», відмовити.

Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказавши, що цивільно правова відповідальність відповідача , при керуванні транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER PRADO, д/нСЕ1009СТ була застрахована у СК «АРКС», тому позивач повинен звертатися з вимогами про стягнення страхового відшкодування саме до страхової компанії. Вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди назвав необґрунтованими, оскільки позивач нічим не підтвердив спричинення йому моральних страждань.

Судом встановлено, що 04 грудня 2021 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Тойота Ланд Крузер», д.н.з НОМЕР_1 по вул. Сторожинецькій біля будинку №15 в м. Чернівці , під час руху не дотрималась безпечного бокового інтервалу внаслідок чого скоїла наїзд на т/з «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2022 року ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею?124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 23.02.2022 року зазначене судове рішення залишене без змін.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 ( а.с.28-29)

Згідно висновку експерта № 10 від 25.01.2022 року вартість матеріального збитку (шкоди), завданого власнику КТЗ «Тойота Камрі» д.н.з. НОМЕР_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 пошкодженого внаслідок дорожньо транспортної пригоди , яка мала місце 04.12.2021 року на момент проведення дослідження складає 10945.61 грн.

Цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Тойота Ланд Крузер», д.н.з НОМЕР_1 застраховано у СК «ARX» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/206211374 ( а.с.38)

Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй Постанові № 754/1114/15-ц від 14.02.2018 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що у спорах про відшкодування шкоди, завданої особі джерелом підвищеної небезпеки, право потерпілої особи на відшкодування завданих збитків реалізовується нею на власний розсуд, шляхом пред`явлення позову безпосередньо до винної особи або до страхової компанії, цивільно-правову відповідальність в якій застраховано завдавачем такої шкоди.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про те що відповідач ОСОБА_3 є неналежним відповідачем щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Та вимогу позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди вважає такою, що ґрунтується на законі, доведеною належними доказами, а відтак такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. ч. 3 - 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Як було встановлено судом, позивачу ОСОБА_2 була заподіяна моральна шкода, яка полягала у моральних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна, неможливості користування власним автомобілем тривалий час.

Разом з тим, при вирішенні питання про розмір завданої моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 15000 гривень, заявлений позивачем є завищеним та не відповідає засадам розумності та справедливості, а також є не доведеним у такому розмірі та приходить до висновку, що розмір моральної шкоди необхідно зменшити до 7000 гривень, як такий що відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань позивача.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди, судом задоволена повністю з відповідача накорристь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992.40 грн, що сплачений позивачем за звернення до суду з цією вимогою.

Щодо судового збору за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди:

У відповідності до вимог ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1 січня 2022 року складає 2481 грн.

Та оскільки позовна вимога позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволена судом частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволеності позовної вимоги, що складає 1157.8 грн.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи належать, серед іншого, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи

У відповідності до вимог п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані із розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, в зв`язку задоволенням позовної вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 1978грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.. , ст.ст. 4, 5, 10, 18, 80, 89, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, 11,12,14 509, 1187,1194 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ідн НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ідн НОМЕР_5 ) матеріальну шкоду в розмірі 10945.61 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ідн НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ідн НОМЕР_5 ) моральну шкоду в розмірі 7000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ідн НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ідн НОМЕР_5 ) витрати на сплату судового збору в сумі 2150.20 грн

Стягнути з ОСОБА_3 ( ідн НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ( ідн НОМЕР_5 ) витрати за проведення авто товарознавчої експертизи в сумі 1978грн

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2022 року.

Суддя: Н.М. Танасійчук