Провадження № 2/161/4408/22
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

08 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Гриня О. М.,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити залишок коштів на картковому рахунку, зобов`язання зупинити нарахування та списати нараховані проценти, пеню, комісію за використання кредитного ліміту, що утворились внаслідок несанкціонованих операцій ,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача АТ КБ «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити залишок коштів на картковому рахунку, зобов`язання зупинити нарахування та списати нараховані проценти, пеню, комісію за використання кредитного ліміту, що утворились внаслідок несанкціонованих операцій.

Ухвалою судді від 19 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження.

07 листопада 2022 року від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову. Вказану ОСОБА_1 обґрунтовує тим, предметом спору в цій справі є зупинення та заборона неправомірних дій відповідача щодо списання з нього коштів на погашення обов`язкового платежу за кредитом, відсотків за користування кредитним лімітом та повернення коштів на карткові рахунки, адже його дії чи бездіяльність жодним чином не сприяли втраті грошових коштів з карткових рахунків. Таке списання коштів з його карткових рахунків відбулось внаслідок шахрайських дій третіх осіб. Станом на день подання цієї заяви АТ КБ «Приватбанк» продовжує списувати його власні кошти на погашення обов`язкового платежу за кредитом, відсотків за користування кредитним лімітом з карткового рахунку, на який він отримує заробітну плату. На думку заявника, існує очевидна загроза порушення його законних прав та інтересів в разі невжиття заходів забезпечення позову, адже в подальшому виконання рішення суду може бути утрудненим.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить: заборонити АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки за договором SAMDNWFC3 кредитна карта № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до набрання рішенням законної сили рішенням суду у цій справі; заборонити АТ КБ «Приватбанк» списувати грошові кошти з будь-яких розрахункових рахунків, у тому числі, карткових, зарплатних карткових рахунків (карта № НОМЕР_3 ), відкритих на ім`я ОСОБА_1 в рахунок погашення відсотків за договором SAMDNWFC3 кредитна карта № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) до набрання рішенням законної сили рішенням суду у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною шостою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність безпосереднього зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Разом з тим, за ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору, що виник між сторонами, є правомірність дій АТ КБ «Приватбанк» щодо нарахування відсотків, пені, комісії на заборгованість за кредитом, яка виникла за картковим рахунком позивача після проведення операцій (трансакцій) 23 червня 2022 року. Покликаючись на те, що зняття кредитних коштів з його карткового рахунку відбулось поза його волею внаслідок шахрайських дій третіх осіб, ОСОБА_1 заявляє позовні вимоги про зобов`язання відповідача відновити залишок коштів на картковому рахунку, зобов`язання зупинити нарахування та списати нараховані проценти, пеню, комісію за використання кредитного ліміту, що утворились внаслідок несанкціонованих операцій.

ОСОБА_1 , звертаючись із заявою про забезпечення позову зазначає, що дії по списанню з його карткового рахунку коштів ускладнять в подальшому виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд ураховує, що заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу нараховувати відсотки за договором SAMDNWFC3, що за своєю суттю відповідає одній з його позовних вимог. А тому, в силу ч. 10 ст. 150 ЦПК України такий захід забезпечення позову не може бути застосований судом.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ускладнення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заява про забезпечення позову не містять посилань на докази, що підтверджують неможливість чи ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

З наведених мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій неправомірними, зобов`язання відновити залишок коштів на картковому рахунку, зобов`язання зупинити нарахування та списати нараховані проценти, пеню, комісію за використання кредитного ліміту, що утворились внаслідок несанкціонованих операцій.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь