Справа № 930/3009/21
Провадження №2/930/244/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2022 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Войницької Т.Є.

за участі секретаря судового засідання Вакар Г.І.

представника позивача - адвоката Примакової В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання право на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку «А» загальною площею 74,7 кв.м., житловою 49,1 кв.м. до складу якого входять господарчі будівлі і споруди, а саме: Веранда «а», Навіс «а1», погріб «П», господарська будівля «Б», Сарай «б», сарай «б1», Гараж «В», Навіс «в», Убиральня «Т», Споруди 1-4, Колодязь 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса АДРЕСА_3 .

Спадкоємцем на майно після смерті ОСОБА_3 за заповітом є позивач- ОСОБА_1 , спадкоємець за законом, син покійної- ОСОБА_2 . Інших спадкоємців за заповітом та законом немає. ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву до нотаріальних органів.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , подав заяву про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Наразі у позивача виникла необхідність одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, житловий будинок, у зв`язку із чим, він звернувся до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на майно.

18.12.2021 року державним нотаріусом Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1308/02-31, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса АДРЕСА_3 , належний ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало наявність іншого спадкоємця, який прийняв спадщину та являється спадкоємцем на обов`язкову частку в спадщині, а також неподання позивачем довідки з Фонду Держмайна про вартість нерухомості.

В зв`язку із наявністю іншого спадкоємця на обов`язкову частку в спадщині, сина померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, отримавши свідоцтво на про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, позивач може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, надавши довідку з Фонду держмайна про вартість нерухомості, але не на цілий житловий будинок, а на відповідну частку.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

31.01.2022 ухвалою суду витребувано в державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадковою справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.06.2022 витребувано з Державного нотаріального архіву Вінницької області належним чином завірену копію спадковою справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про часткове задоволення позову з таких підстав.

За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що після смерті сина, ОСОБА_3 отримала у спадок будинок АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.05.1989 року Р№932. У подальшому назву вулиці та номер будинку було змінено на АДРЕСА_2 . (рішення виконавчого комітету №44 від 02.04.2021).

Право власності на вказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 12.05.1989, реєстровий №1333.

Зазначені обставини також підтверджуються довідкою КП «Немирівське РБТІ», відповідно до якої, станом на 01.01.2013 рік житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2 (колишня адреса АДРЕСА_4 ), зареєстрований за ОСОБА_3 . Тульчинським бюро технічної інвентаризації 12.05.1988 р. в реєстровій книзі №11 Р№1333.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Джуринецької сільської ради 22 червня 1989 року, ОСОБА_3 склала заповідальне розпорядження, згідно якого, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_4 , заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в с. Джуринці Немирівського району Вінницької області, про що свідчить свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 , видане повторно відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області 17.01.2012 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 10.01.1953 року.

Згідно довідки Джуринецької сільської ради від 21.11.1999 року, ОСОБА_2 є спадкоємцем по закону після смерті матері ОСОБА_3 .

Батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який також є сином ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Джуринці Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого (повторно) 17 січня 2012 року.

З спадкової справи №793/2000, заведеної до майна померлої ОСОБА_3 , вбачається, що 22 липня 2000 року Немирівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай за р. №5104 на ім`я сина померлої ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори №1308/02-31 від 18.12.2021 року Кнап Л.П . ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цілий житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_4 ), у зв`язку із тим, що спадщину прийняв ОСОБА_2 , який має обов`язкову частку в спадщині.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні чи непрацездатні діти спадкодавця (у томі числі усиновлені), а також непрацездатні вдова (вдівець), батьки (усиновлювачі) та утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше 2/3 частин, які належали б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

За ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За положеннями ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (ст. 534, 553, 555 цього Кодексу).

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який є сином померлої і її спадкоємцем за законом, прийняв спадщину після померлої, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай.

В свою чергу, ОСОБА_1 , який є спадкоємцем за заповітом, теж прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Разом з цим, ОСОБА_2 належить право на обов`язкову частку в будинку, зважаючи на те, що на момент відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), він досяг пенсійного віку.

Виходячи із вимог ст. 535 ЦК УРСР, відповідно до якої непрацездатні діти спадкодавця померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше 2/3 частин, які належали б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка) та враховуючи, що ОСОБА_2 за законом мав би право на Ѕ частку будинку, розмір успадкованої ним частки складає 1/3 (1/2 х 2/3 =1/3).

Таким чином, за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право на 2/3 частки житлового будинку, належного померлій ОСОБА_3 у зв`язку із чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2,4,81,89, 258, 259, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.524, 529, 532, 535, 548, 549, 560 ЦК УРСР, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частки житлового будинку "А", загальною площею 74,7 кв.м., житловою - 49,1 кв.м, до складу якого входять господарчі будівлі і споруди, а саме: Веранда "а", Навіс "а1", погріб "П", господарська будівля "Б", Сарай "б", сарай "б1", Гараж "В", Навіс "в", Убиральня "Т", Споруди 1-4, Колодязь 5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 14.10.2022 року.

Суддя Т. Є. Войницька