"16" листопада 2022 р. Справа № 363/5439/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гриб Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_2 про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

встановив:

позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив скасувати п. 3 рішення Вишгородської міської ради від 25.11.2021 року за №14/43, прийнятого на 14 сесії VІІІ скликання, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер :78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивував тим, що у відповідності до Земельного кодексу України і Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 22.05.2020 року він звернувся до Вишгородської міської ради з клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,10 гектара, яка знаходиться в межах земель зони садибної забудови (Ж-1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться поряд з ділянкою за адресою АДРЕСА_2 , у відповідності до викопіювання з кадастрової карти. В зв`язку з тим, що вказане клопотання у відповідності до закону на пленарному засіданні відповідачем не розглянуто позивач за захистом своїх прав звернувся до Київського окружного адміністративного суду, рішенням якого від 24.12.2020 року, що набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Вишгородської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 22.05.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та зобов`язано Вишгородську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки приблизною площею 0,10 гектара, яка знаходиться в межах земель зони садибної забудови (Ж-1) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться поряд з ділянкою за адресою АДРЕСА_2 у відповідності до викопіювання з кадастровою карти.

Разом з тим, вказане рішення суду відповідачем не виконано, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача не прийнято, а на місці розташування бажаної земельної ділянки, яку позивач намагається отримати вже сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :78:309:0004. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання земельної ділянки площею 0,0700 га (кадастровий номер :78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_1 у власність відповідачу ОСОБА_2 затверджено п. 3 рішення Вишгородської міської ради від 25.11.2021 року №14/43.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Вишгородської міської ради подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленим про розгляд справи до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна із сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У статті 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Згідно зі статтями 5, 7 і 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певну справу належить розглядати за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження

Як вбачається із позовної заяви предметом спору є п. 3 рішення відповідача від 25.11.2021 року за №14/43, прийнятого на 14 сесії VІІІ скликання, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0700 га (кадастровий номер :78:309:0004) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код згідно КВЦПЗ 02.01), яка розташована в межах АДРЕСА_1 .

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12.12.2018 року по справі № 617/1315/15-ц, на стадії формування земельної ділянки особа, яка прагне отримати цю ділянку у власність, з одного боку, та відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування, уповноважений приймати рішення щодо надання відповідної ділянки у власність, з іншого боку, перебувають в адміністративних відносинах.

Тому допоки на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, який прийняв рішення щодо передання земельної ділянки у власність, особа не зареєструвала відповідне речове право на цю ділянку, за участі такого суб`єкта існує публічно-правовий спір, який належить до юрисдикції адміністративного суду, крім випадку, якщо певне речове право на ту ж ділянку чи на її частину на момент прийняття вказаного рішення належить іншій особі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 року, від 30.05.2018 року та від 28.11.2018 року у справах № 536/233/16-ц, № 127/16433/17 та № 820/4219/17, а також у постанові від 23.01.2019 року по справі № 308/10112/16-а.

Разом з тим, дані про реєстрацію за відповідачем ОСОБА_2 права приватної власності на спірну земельну ділянку в порядку передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин судом встановлено, що в цій справі існує публічно-правовий спір, який належить до юрисдикції адміністративного суду, а отже провадження в ній підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 255 та 260 ЦПК України,

ухвалив:

провадження в цій справі закрити.

Роз`яснити стороні позивача, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя