Справа № 383/971/22
Номер провадження 2/383/397/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, або досягнення двадцятитрьохрічного віку. Крім цього просить, стягувати з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на оплату навчання доньки в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання, або досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Обґрунтовуючи позов, зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2003 року. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їхня донька навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на фармацевтичному відділенні. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2026 року. Оскільки донька навчається на денній формі навчання, вона не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. При цьому, відповідно до договору про навчання у ВНМУ ім. М.І. Пирогова їй необхідно сплачувати за навчання гроші в сумі 164500 грн. Враховуючи, що батько в добровільному порядку матеріальну допомогу донці на період навчання не надає, аліменти нікому не сплачує, стягнення по виконавчим документам не проводяться, тому, посилаючись на вказані обставини, позивач звернулася до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 28.10.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, однак проживають окремо однин від одного. Чоловік не бере участі у вихованні дитини, яка проживає та навчається у Вінниці. Знімає житло за яке сплачує 4000 грн. в місяць, плюс комунальні послуги. За навчання дитини в закладі освіти необхідно сплачувати по 33000 грн. за рік. З приводу доходів чоловіка не обізнана, однак знає про наявність майна.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив у їх задоволенні повністю. Обґрунтовуючи заперечення, пояснив, що з дружиною (позивачем) та донькою близько 5-6 років не спілкується. Під час вступу доньки до навчального закладу з ним ніхто не радився та не повідомляв про вартість навчання. Вказав, що доходу не має, не працює. Проживає за рахунок господарства та тимчасових під заробітків. Інвалідності не має.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін та оцінивши докази надані сторонами як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований 15 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено актовий запис №101, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , виданим 15 листопада 2003 року. Після державної реєстрації шлюбу чоловік та дружина отримали прізвище « ОСОБА_1 ». (а.с.7)

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис №44. Батьками дитини записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 11 травня 2004 року. (а.с.8)

12.08.2021 року між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова в особі ректора ОСОБА_6 та вступником ОСОБА_3 і законним представником ОСОБА_1 укладено договір про навчання у ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Освітня програма є акредитованою строком до 01.07.2026 року (а.с.14-15)

Відповідно до договору №75 фк/21 від 16.08.2021 року, який є невід`ємним додатком до договору про навчання у ВНМУ ім. М.І. Пирогова від 12.08.2021 року №75ф/21 заклад зобов`язаний надати здобувачу освітню послугу на рівні стандартів вищої освіти. Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу відповідно до термінів, в розмірах та в порядку, встановлених цим договором. Орієнтовна загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить - 164500 грн. Замовник здійснює оплату за отримання освітньої послуги в безготівковій або в готівковій формі щосеместрово (не пізніше ніж до 01 вересня та до 01 лютого) в сумі 16450 грн. (а.с.16-17)

Довідкою Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова від 28.04.2022 року №29 підтверджено, що ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання фармацевтичного факультету за спеціальністю «фармація, промислова фармація». Навчається за кошти фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2021 року по 01.07.2026 року. Рівень акредитації IV ступеня. (а.с.10)

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.182 ч.2 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Таким чином суд, виходячи із норм чинного законодавства при визначені розміру аліментів на утримання дочки сторін, що продовжує навчання, має врахувати матеріальне становище відповідача, його стан здоров`я та можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі.

Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов`язковим дотриманням норм чинного законодавства.

Так, за змістом ст. 199 СК України аліменти на утримання дитини у зв`язку з продовженням навчання призначаються судом за наявності встановлення судом умов: 1) потреба дочки чи сина у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання; 2) можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що "обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)".

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в період навчання в добровільному порядку не надає, при цьому має на це можливість.

Вказані обставини підлягають доказуванню при розгляді справи в суді.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об`єктивне з`ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов`язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

Так, частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд відзначає, що матеріали справи не містять жодних належних доказів щодо працевлаштування відповідача, отримуваних доходів у розмірі, що даватиме можливість забезпечувати себе та дитину на період її навчання. Такі докази не встановлені судом ні з наданих позивачем, ні від відповідача.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 2000 грн. є належним чином не доведеною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання дитини в розмірі 1/2 витрат на навчання згідно договору про надання освітніх послуг суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджені аліменти на дитину, зобов`язаний брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ці положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

В даному випадку позивач визначає оплату за навчання повнолітньої дитини як додаткову витрату, що на думку суду, є помилковим, оскільки ці витрати входять у сукупність витрат на навчання, а не настали у зв`язку з особливими обставинами, які визначені ст. 185 СК України.

За таких обставин суд вважає не обґрунтованою вимогу позивача у цій частині, яка також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 183,199 Сімейного Кодексу України, ст.ст.76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 2000 грн. та стягнення з ОСОБА_2 додаткових витрат на оплату навчання дитини відмовити повністю.

Витрати, понесені позивачем під час розгляду справи компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 16.11.2022 року.

Суддя О.В. Замша