Справа № 369/4036/22
Провадження №4-с/369/78/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , відповідач: Відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, стягувач: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИЛА:

23 травня 2022 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла зазначена скарга, в якій боржник просить скасувати постанову державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про накладення арешту на майно № 11095899 від 07 грудня 2011 року.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для залишення її без руху з огляду на наступне.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульований положеннями Розділу УІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Водночас, відповідно до п.п. а ч.1 ст. 449 скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_1 у своїй скарзі вказує, що лише після звернення до ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції, він з`ясував, що арешт на його майно було накладено в рамках виконавчого провадження № 11095899 від 21.1.2002 року. При цьому скаржником не вказано дату отримання ним вказаної відповіді та не надано жодного доказу на підтвердження цього.

Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.

У поданій скарзі ОСОБА_1 просить суд також поновити строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця. В той же час, у скарзі не зазначено коли саме та за яких умов скаржник дізнався про порушення його прав, також не зазначено причини пропуску строку та не додано доказів, які б підтверджували зазначені обставини.

Таким чином, скаржником не доведено належними доказами подання скарги до суду з дотриманням процесуальних строків та не вказано поважних причин пропуску вказаного строку.

Згідно з частиною 9 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 9,10. 175,177, 185, 447, 449, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 , відповідач: Відділ Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, стягувач: ОСОБА_2 , на дії державного виконавця залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не усунення недоліків, скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Фінагеєва