1 ЗАОЧНЕ РІШЕННЯСправа № 335/1316/22 2/335/1461/2022
16 листопада 2022 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Рещніченко Ю.В., розглянувши у відктирому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 13.02.2007 року між Акцонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», після реорганізації АТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 019М/07. За умовами цього договору банк зобов`язався надати позивачу кредит в сумі 25 417 доларів США на ремонт об`єкту нерухомості на строк до 10 лютого 2017 року.
Останній платіж у рахунок погашення кредиту позивач здійснила 02 лютого 2009 року, останній платіж у рахунок погашення процентів 28 травня 2010 року.
10.02.2009 року між банком та позивачем було укладено Додаткову угоду №2 до Договору кредиту № 019М/07 від 13.02.2007 року, згідно якої Додаток 1 до Кредитного договору викладено в новій редакції та доповнено п.3.3.17 яким передбачено зобов`язання позичальника у випадку невиконання зобов`язань за Договором кредиту №019М/07 від 13.02.2007 погасити заборгованість за цим Договорм включаючи проценти, комісії, тощо.
06 січня 2010 року банк звернувся до позивача з претензією про дострокове повернення заборгованості № 15.2-005/96-10 у зв`язку із невиконанням позивачем зобов`язань за договором кредиту №019М/07 від 13.02.2007.
23 вересня 2010 року за заявою банка приватним нотаріусом Гедіковою Г.І. було вчинено виконавчий напис № 996, яким звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку у якості забезпечення виконання зобов`язань за договорами кредиту № 019М/07 і № 021М/07 від 13.02.2007 року. За рахунок коштів, отриманих від продажу предмета іпотеки, запропоновано задовольнити вимоги за кредитними договорами № 019М/07 і № 021М/07 у загальному розмірі 99 616,28 доларів США.
У серпні 2015 році AT «Укрсоцбанк» звернувся з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 019М/07 від 13.02.2007. Рішенням Орджонікідзевського районного суду від 29.09.2015 по справі № 335/7986/15-ц відмовлено у задоволенні позову в зв`язку з пропуском банком строку позовної давності, рішення суду набрало законної сили.
Разом з цим, позивач вважає, що вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. виконавчий напис №2549 від 31.10.2007 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинено поза межами встановленого трирічного строку, з моменту настання права вимоги, враховуючи те, що після пред`ялення ОСОБА_1 вимоги щодо дострокового погашення заборгованості банком було змінено строк виконання кредитного зобов`язання. При цьому та сума заборгованості, яку приватний нотаріус Чуловський В.А. пропонує стягнути на підставі вчиненого виконавчого напису не є безспірною та взагалі невідомо на підставі яких саме документів був вчинений виконавчий напис, оскільки сума заборгованості не відповідає умовам договору, які існували до того, як банк скористався правом достроковї вимоги.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
18 липня 2022 року на виконання ухвали суду від 15.02.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. повідомлено про неможливість надання витребуваних документів, оскільки відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження правил нотаріального діловодства» від 22.12.2010 №3253/45 на підставі Акту про вилучення для знищення документів, внесених до Національного архівного фонду, погодженого протоколом №3 засідання експертної комісії Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 18 лютого 2021 року, документи на підставі яких вчинялися у 2017 році виконавчі написи знищено за закінченням терміну зберігання.
Ухвалою суду від 26 липня 2022 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.
Позивач, будучі належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась, разом з цим, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила, що позовні вимоги підтруимує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання до суду від останнього не надходило, відзив на позовну заяву не подано.
Третя особа приватний нотаріус Киїського міського нотаріального округу Чуловський В.А. належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явися, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення судового засідання до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Строк платежу по Кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01 грудня 2014 року по 12 вересня 2017 року. Сума заборгованості складається з: прострочена заборгованість 20 016,41 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках 7 236 41 дол США. Загальна сума заборгованості становить 27 252,82 дол. США, та сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 травня 2022 року ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволені заяви АТ «Альфа-Банк» про поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано документи, зазначені у вказаному Переліку документів.
Згідно зі статтею 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Також на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Разом з тим характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, хоча сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про безспірність заборгованості боржника, а тому боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Під час розгляду справ такої категорії суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур та факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, та чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил дослідження доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 300/470/17, від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17, від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
З матеріалів справи судом встановлено, що 13 лютого 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 019М/07.
За умовами вказаного договору банк надав позивачу кредит в сумі 25 417 доларів США, зі сплатою платежів в рахунок погашення заборгованості та процентів за користуванням кредиту у строки та розмірах, передбачені графіками і пунктами цього договору, з кінцевим терміном повернення кредиту до 10.02.2017 року.
Відповідно до п.3.3.4 договору кредиту позивач зобов`язалась сплачувати банку платежі в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів у строки та у розмірах, що передбачені графіком і пунктами 1.1, 2.5 договору.
Згідно з пунктом 3.3.16 договору позичальник зобов`язаний достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти та можливі штрафні санкції у випадках, визначених пунктами 2.9.3, 3.2.4, 4.5, 5.4 договору.
В пункті 4.5 договору сторони погодили, що у разі невиконання позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.2-3.3.15 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладено договір забезпечення, умов договорів забезпечення, визначених у пункті 1.3 цього договору, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився. Відповідно позичальник зобов`язаний не пізніше наступного дня за днем порушення зобов`язання погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, та нараховані штрафні санкції.
10.02.2009 року між банком ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №2 до Договору кредиту № 019М/07 від 13.02.2007 року, за умовами якої Додаток 1 до Кредитного договору викладено в новій редакції та доповнено статтю 3 Кредитного договору п. 3.3.17 у наступній редакції:
«п. 3.3.17. У випадках невиконання зобов`язань за Договором кредиту № 019М/ від 13.02.2007 р. забезпеченням за яким виступає нежиле приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 140,8 кв.м., достроково погасити заборгованість за цим Договором включаючи проценти, комісії тощо.»
Як зазначила позивач останній платіж у рахунок погашення кредиту вона здійснила 02 лютого 2009 року, останній платіж у рахунок погашення процентів 28 травня 2010 року.
З матеріалів справи встановлено, що 06.01.2010 у зв`язку із порушенням позичальником протягом дії Договору кредиту термінів та порядку погашення кредиту Банк направив на адресу ОСОБА_1 претензію про дострокове повернення заборгованості № 15.2-005/96-10, в якій зазначив, що на підставі пп.4.5 Договору термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, у позичальника виникло зобов`язання достроково погасити кредит в повному обсязі і вимагав погасити заборгованість в сумі 20 933,81 доларів США, в т.ч. суми неповернутого кредиту 20 016,41 доларів США, суми несплачених відсотків 917,40 доларів США у тридцятиденний строк з моменту отримання претензії.
У серпні 2015 році AT «Укрсоцбанк» звертався до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 019М/07 від 13.02.2007. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2015 року у справі 335/7986/15-ц позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволеня. Ршенням Апеляційного суду Запорізької області від 04.08.2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29.09.2015 року у цій справі в частині правового обгрунтування, мотивів відмови у задоволенні позову змінено. Постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 29 вересня 2015 року, у незміній апеляційній судом частині, та рішення апеляційного суду Запорізької області від 04 серпня 2016 року залишено без змін.
Як установлено судами на момент звернення Банком до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 019М/07 від 13.02.2007 пропущено трирічний строк позовної давності, з урахуванням того, з пред`явленням вимоги про повне дострокове погашення кредиту до ОСОБА_1 у січні 2010 року відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінено строк виконання кредитного зобов`язання та зумовлено перебіг позовної давності.
Відповідно до статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Виходячи з цих обставин, одного з основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності, спірності заборгованості позивача перед відповідачем, не спростованої останнім, вчинення виконавчого напису з пропуском трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
Оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що судом задоволені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягають виконанню, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з АТ «Альфа-Банк» на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 992 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.11-13, 81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто ді) гривні 40 копійок.
Копію заочного рішення не пізніше двох днів з дня його складання надіслати відповідачеві рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення складено в повному обсязі 18 листопада 2022 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ).

Відповідач Акціонерне товариство «Альфа-Бан» (, юридична адреса:03150, м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.100).

Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович (юридична адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя: А.Б.Алєксєєнко