Справа № 490/6936/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
при секретарі Марченку О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У вересні 2021 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися, з невідомих суду причин. Позивач просить справу розглядати без її участі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке.
Між ОСОБА_3 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 15 січня 2021 року укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації, наявної у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ця квартира належить на праві власності ОСОБА_1 .
У цій квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 27 листопада 2020 року, підписаного ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 10 серпня 2021 року, підписаного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 2021 року встановлено, що ОСОБА_2 з 2013 року не проживає за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, при вирішенні питання про втрату особою права користування житловим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.
Судом встановлено, що відповідач починаючи з 2013 року не проживає у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , його речі у цьому житлі відсутні, а доказів поважності причин не проживання за цією адресою суду не надано.
Вказане підтверджується наявними у справі доказами та показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , допитаних у судовому засіданні 27 січня 2022 року.
За такого, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору.
Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 78, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Суддя Л.М.Шолох