Справа № 521/9648/22
Провадження № 2/521/3410/22
13 жовтня 2022 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Мирончук Н.В.,
секретаря судового засідання Філімончук М.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.
Від фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_2 у сторін народилися двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що в грудні 2018 році відповідач зібрав свої речі та пішов з квартири, в якій проживав з позивачкою та дітьми, та з того часу ні з позивачем, ні з дітьми відповідач не спілкується, не зустрічається, оскільки цього сам не бажає.
Як вказала позивач, всі питання, що стосується дітей вона не може вирішувати самостійно, та постійно вимушена звертатися або до суду, або до відповідних органів.
Так, в судовому порядку було вирішено питання, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджується судовим наказом виданим Приморським районним судом м. Одеси від 19 березня 2019 року по справі № 522/3801/19.
Позивач стверджує, що їх діти проживають разом з нею в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розпорядженням Приморської районної адміністрації № 276 від 23.06.2021 року про затвердження висновку служби у справах дітей про затвердження місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка належить їй на праві приватної власності.
Також, позивач вказує, що діти не мають зареєстрованого місця проживання, оскільки відповідач ухиляється від надання згоди на їх реєстрацію.
Крім того, позивач вказала, що вона як мати намагається надати належний рівень життя своїм дітям, прикладає багато зусиль для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку: діти відвідують програми дитячої студії розвитку та творчості «Карандашик».
Як вказала позивач, органом опіки та піклування було надано висновок, згідно якого є доцільним визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Окрім того, позивач стверджує, що відсутність місця реєстрації дітей позбавляє права на отримання освіти, порушується право на охорону здоров`я та безкоштовне лікування, оздоровлення, забезпечення дітям спеціального захисту, надання умов для розвитку та створення умов для найкращої реалізації їх інтересів.
Враховуючи викладене, позивач просила суд визначити місце проживання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 51). Відзиву на позов до суду не надав, інших клопотань чи заяв по суті справи від нього не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що у сторін є двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13 14).
Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/3801/19, від 19.03.2019 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 23).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи наведене, судом не досліджуються обставини встановлені зазначеним судовим рішенням.
Діти сторін фактично проживають з ОСОБА_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується розпорядженням Приморської районної адміністрації № 276 від 23.06.2021 року про затвердження висновку служби у справах дітей про затвердження місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 22).
Згідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 284775353 від 15.11.2021 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а. с. 20)
У відповідності до довідок № 05-116332-ф/л від 19.05.2021р. та № 05-116294-ф/л від 19.05.2021 р., видані Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мають зареєстрованого місця проживання (а. с. 15 16).
09.07.2021 року позивач звернулася до ОСОБА_2 про реєстрацію місця проживання дітей рекомендованим листом з описом, що підтверджується накладною «Укрпошта» (а. с. 11 12).
Згідно до Характеристики Генерального директора КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної Ради Онищенко Є.Б. працює на посаді завідуючої чоловічим психіатричним відділенням № 21, за місцем роботи характеризується позитивно (а. с. 32).
Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 01-11/212/1 вих. від 22.02.2022 р. встановлено, що з`ясувати думку батька стосовно заяви гр. ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, не уявляється можливим, про що складено акт бесіди від 07.12.2021 р. Також, 07.12.2021 року батькові було направлено лист з рекомендованим повідомленням про вручення поштового, відправлення, який був повернутий у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі проведено бесіду з сусідкою з кв. АДРЕСА_2 , про що складено акт бесіди, від 23.12.2021 р. Відповідно до якого, гр. ОСОБА_2 не проживав і не проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Після смерті своєї матері взагалі не з`являється, місце проживання не відомо.
Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради, від 22.12.2021 р. № 04/01-4624, фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі 20.12.2021 року здійснено відвідування за адресою проживання гр. ОСОБА_1 та малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : АДРЕСА_4 , про що складений акт оцінки потреб сім`ї/особи. На момент відвідування вдома були: мати - ОСОБА_1 та діти. Родина прожииває в трьох кімнатній квартирі. В наявності водо-, тепло-, електропостачання, продукти харчування, одяг відповідного віку та сезону, окремі ліжка, чиста постільна білизна, облаштоване місце для гри. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються у Центрі раннього розвитку дітей «Карандашики», відвідують спортивну секцію з дзюдо « ОСОБА_7 » та басейн. Є декларантами КНП «ДПМ № 3. Мати працює в КУ «Одеський центр психічного здоров`я ». З батьком малолітніх, ОСОБА_2 , одружена не була, існує борг по аліментам. Згідно з актом потреб сім`ї/особи, мати фактично доглядає за дітьми, щоденно з ними спілкується, хвалить їх та заохочує до розвитку. За останньою відомою адресою місця реєстрації батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 здійснено вихід, двері ніхто не відкрив. Зі слів сусідів, гр. ОСОБА_2 не проживає за цією адресою вже більше року. На даний час в квартирі ніхто не проживає.
Враховуючи пояснення матері малолітніх дітей, а також рекомендації комісії з питань захисту прав дітей Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, від 10.02.2022 року протокол № 2, які прийняті на підставі наданих документів, вирішено вважати доцільним визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_8 (а. с. 24 26).
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Так, 11 липня 2017 Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», в якому йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками.
При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Крім того, Конвенція про права дитини у пункті 1 ст. 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з принципом 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виключні обставини, бути розлучена з матір`ю.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, керуючись, насамперед, інтересами малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи Висновок органу опіки та піклування, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 153, 160, 161 СК України, ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування в особі відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дітей, задовольнити.
Визначити місце проживання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені, ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук