ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1525/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/775/15-ц Категорія: на ухвалу Казидуб О.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідачаНовікова О. М.,
суддів:Вініченка Б. Б., Нерушак Л. В.,
за участю секретаря Чуйко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуадвоката Нікітюка Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2022 року про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

Адвокат Нікітюк А.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2015 року по цивільній справі № 711/775/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було вжито заходи забезпечення позову. Накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 а також інше його майно: причеп марки ПУТД 2200,2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , автомобіль марки ВАЗ 2121, 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Даною ухвалою було заборонено будь-кому вчиняти будь-які дії (укладення угод купівлі-продажу, дарування, обміну, застави та інші) направлені на відчуження квартири за вказаною вище адресою.

04 лютого 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Цього ж дня державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 46387250.

В подальшому дана справа була вирішена судом по суті. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Дане рішення набрало законної сили 19 квітня 2017 року після залишення його без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

На даний час заявниця ОСОБА_1 має намір оформити спадщину після смерті ОСОБА_3 на 1/3 квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та інше майно. Однак, в цьому виникли перешкоди.

Так, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщуком С. О. їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії (у видачі свідоцтва про право на спадщину) від 27.01.2022 року в зв`язку з тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2015 року було накладено арешт на всю спірну квартиру, яка на той час належала ОСОБА_3 , а на спадкове майно, на яке накладено арешт судовими органами. Видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття такого арешту.

На підставі цього просив скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.02.2015 року у даній цивільній справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2022 року заяву про скасування заходів забезпечення позову було повернуто ОСОБА_1 , з тих підстав, що заявниця не була учасником справи.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням адвокат Нікітюк А. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.10.2022 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги те, що цивільна справа № 711/775/15-ц, в рамках якої було застосовано заходи забезпечення позову, розглядалася судом в порядку позовного провадження та заявниця ОСОБА_1 була залучена судом як учасник справи в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, що прямо слідує зі змісту рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2017. Отже, суд дійшов помилкового висновку про те, що остання не може бути суб`єктом внесення до суду клопотання (заяви) про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, пояснення представника заявниці, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Відповідно до частини 1статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, постановляючи ухвалу про повернення позивачеві позовної заяви про скасування заходів забезпечення позову, виходив з того, що заявниця ОСОБА_1 не була учасником справи № 711/775/15-ц.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено порушення вимог процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов?язків цивільного характеру.

У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює «право на суд», в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36).

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 711/775/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства.

03 лютого 2015 року ухвалою цього ж суду в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , причіп, марки ПУТД 2200, 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , та автомобіль ВАЗ - 2121, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

31 травня 2017 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси затверджено мирову угоду та визнано за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ухвали від 02.12.2016, позовна заява ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, була об`єднана з позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину.

Зі змісту рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.01.2017 вбачається, що ОСОБА_1 у справі виступала як третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору. Тому, повертаючи їй заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції помилково визнав, що остання не має процесуальної дієздатності в справі № 711/775/15-ц.

Крім того, ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2022 року прийнята з порушеннями норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справ поверненню до районного суду.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Нікітюка Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 жовтня 2022 року про повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді