Справа № 212/3464/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2022 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Леонідової К.А., розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНКОМУ ТЕРНІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ в інтересах дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
ОРГАН ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНКОМУ ТЕРНІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ в інтересах дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просили: 1) позбавитивідповідача батьківських прав відносно дитини; 2) стягнути звідповідача аліменти на користь майбутнього опікуна або закладу, де буде знаходитись дитина в розмірі ј частини від усіх видів її заробітку щомісячно, починаючи стягнення до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 3) стягнути відповідача судовий збір на користь держави. Мотивуючи свою позовну заяву тим, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 перебував у фактичних шлюбних відносинах з матір`ю малолітнього ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спеціалістами служби у справах дітей Виконкому Тернівської районної у місті ради було здійснено 15.03.2022 року вихід за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що після смерті матері малолітніми дітьми: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікується їх дядько ОСОБА_6 . Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_1 , належним чином не виконує батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, жодної матеріальної допомоги не надає , до служби у справах дітей з приводу повернення сина на виховання жодного разу не звертався. Зазначені обставини свідчать про байдуже ставлення батьком до своєї дитини та нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, у зв`язку з чим звертаються до суду із вказаним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 19 вересня 2022 року у справі закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, вважається належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких клопотань на адресу суду від нього не надходило.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_1 . В свідоцтві про народження дитини записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_4 (а.с. 6).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).
До суду надано пояснення від ОСОБА_6 в яких він зазначає, що його звідна сестра ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Малолітні діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають з ним та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомлений про те, що несе повну відповідальність за життя та здоров`я дітей (а.с.10).
У відповідності до відповіді на лист СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВИКОНКОМУ ТЕРНІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ, СЛУЖБА У СПРАВАХ ДІТЕЙ ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ повідомлила, що спеціалістами служби у справах дітей було неодноразово відвідано адресу ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але потрапити до оселі не вдалося , двері ніхто не відчинив, були залишені повідомлення запрошення до служби у справах дітей , але він не звернувся та не надав жодних пояснень. Відповідно до матеріалів ВП № 3 ОСОБА_2 характеризується незадовільно, веде аморальний спосіб життя, вихованням дитини не займається ( а.с.11).
Згідно рапорту ДОП відділення поліції № 3 КРУП в ході проведення профілактичних заходів була відвідана адреса АДРЕСА_2 . В ході перевірки були опитані мешканці адреси АДРЕСА_3 , які пояснили, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вищевказаною адресою характеризується незадовільно, веде аморальний спосіб життя. Вихованням дитини громадянина ОСОБА_1 не займається, дитина перебуває у місті Одеса з його братом ( а.с.12).
Малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 тимчасово влаштований в сім`ю родича ( дядька) - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . На ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , покладено відповідальність за здоров`я, психічний стан, фізичний та духовний розвиток дитини, її догляд та лікування, що підтверджується Наказом № 49/1 від 18.04.2022 року СЛУЖБИ У СПРАВАХ ДІТЕЙ ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( а.с.14).
ОРГАНОМ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНКОМУ ТЕРНІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ було надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 30; 32-33).
Висновком ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНКОМУ ПОКРОВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ№ 318 від 21.09.2022 року встановлено доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено, що ОСОБА_2 не згоден з позбавленням його батьківських прав (а.с. 50).
За правилами ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частинами 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частиною 1 статті 164 СК України визначено: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У відповідності до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
В пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» проголошено: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
В судове засідання, належним чином повідомлений відповідач не з`явився, правом відзиву не скористався, пояснень та заперечень щодо позову не надав, що свідчить про його байдужість по відношенню до дитини, позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування позовних вимог про те, що відповідач не дбає про фізичний розвиток і здоров`я дитини, не виконує батьківський обов`язок щодо виховання та матеріального утримання своєї дитини, захисту її прав та інтересів.
Лише факт заперечення проти позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов`язками щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Також, суд роз`яснює ОСОБА_2 , що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Приписами ч. 2, 3 ст. 166 СК України визначено: особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Статтею 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України встановлено: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За таких обставин суд вважає, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь майбутнього законного представника.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1984, 80 грн. (за вимогою про позбавлення батьківських прав - 992, 40 грн., за вимогою про стягнення аліментів - 992, 40 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 166, 167, 171, 180-182, 248 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОРГАНУ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ ВИКОНКОМУ ТЕРНІВСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ РАДИ в інтересах дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення дитиною повноліття на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна, починаючи стягнення з 20.07.2022 року і до досягнення дитиноюповноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1984, 80 грн.
Роз`яснити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав також неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.
Суддя: І. Б. Чайкін