Ухвала

09 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 522/7654/17

провадження № 61-10892ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малахіт», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спостереження-охорона», про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, компенсації за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулися Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малахіт» (далі - ТОВ «Малахіт») про стягнення заробітної плати у розмірі, компенсації за не використану відпустку в розмірі та компенсації за час затримки розрахунку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2021 року позов частково задоволено. Стягнено з ТОВ «Малахіт» заборгованість по заробітній платі у сумі 73 620 грн, компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 8640 грн та компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 50 000 грн.

05 травня 2021 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України).

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення після її перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки це не передбачено пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України. Самостійним предметом перегляду у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 червня 2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малахіт», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спостереження-охорона», про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, компенсації за час затримки розрахунку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат