Справа № 389/949/22
РІШЕННЯ

іменем України

"10" листопада 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Ротар М.М., з участю секретаря судового засідання Лукіянчиної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування,

встановив

ОСОБА_1 06.05.2022 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Позов мотивовано тим, що вона проживає сама, часто хворіє, має хронічне захворювання Алергічна реакція неясної етілогії, варикозна хвороба обох нижніх кінцівок, трофічні виразки обох гомілок, анемія змішаного ґенезу в зв`язку з чим має постійну потребу в ліках. Вона є пенсіонеркою її розмір пенсії складає 2 495,20 гривень на місяць чого не достатньо на придбання ліків та оплаті комунальних послуг. Відповідач не надає матеріальної допомоги на придбання ліків. Позивачем було придбано ліків на загальну суму 34 456 грн. таким чином відповідач зобов`язана відшкодувати їй половину зазначеної суми. В зв`язку з чим позивач просила стягнути з відповідача на її користь суму витрат пов`язаних з лікуванням у розмірі 17 228 гривень.

08.02.2021 р. відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з вимогами позивача, вважає їх безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу без її участі, заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою непрацездатного віку, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим 31.07.2019 р. та відповідно до довідки про доходи ГУ ПФУ в Кіровоградській області за № 4503 4358 8465 0515 від 27.04.2022 року отримує пенсію щомісячно в розмірі 2495,20 грн.

ОСОБА_1 має хронічне захворювання алергічна реакція неясної етілогії, варикозна хвороба обох нижніх кінцівок ІІ-ІІІ ст., трофічні виразки обох гомілок, арозивна кровотеча з області правої гомілки, анемія змішаного ґенезу, що підтверджується виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №458 від 30.03.2022 року наданим КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка Знам`янської міської ради», Випискою №133 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення від 19.01.2022 року наданої КНП «Знам`янська міська лікарня ім. А.В. Лисенка Знам`янської міської ради».

Позивачем ОСОБА_1 було придбано ліків на загальну суму 34 456 грн., що підтверджується фіскальними та товарними чеками.

Утримання батьків дітьми є відповідною компенсацією за утримання і турботу, надану батьками дитині. В нормальних умовах діти добровільно допомагають своїм непрацездатним батькам і турбуються про них. Однією з основних цілей регулювання сімейних відносин, відповідно до частини другої статті 1 Сімейного кодексу України, є утвердження почуття обов`язку перед батьками.

Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України(статті 202-206).

Положенням ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Потреба у матеріальній допомозі визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального стану батьків. До уваги береться отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч. 1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, судом прийнято до уваги матеріальне становище відповідачки, яка має незадовільний стан здоров`я, знаходиться на лікуванні в КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради» з діагнозом: Са лівої молочної залози, аксилярних, парастернальних та підключичних лімфатичних вузлів зліва, плеври справа, T4N1V1 IV стадія, IV клінічна група. Ракова інтоксикація. Хронічний больовий синдром що підтверджується довідкою №0123/436 від 03.08.2022 року наданою КНП «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної ради», випискою із медичної стаціонарної карти хворого. Має групу інвалідності перша «А» з 12.01.2022 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №180887. Відповідач ОСОБА_2 відповідно до довідки про доходи ГУ ПФУ в Кіровоградській області за № 7154 1018 8516 0153 від 23.09.2022 року отримує пенсію по інвалідності щомісячно в розмірі 2300 грн.

Статтею 203 СК України встановлено, що дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Конструкція норми ст. 206 СК України передбачає дві обов`язкові умови для можливості її застосування: 1) наявність у батька, матері тяжкої хвороби або інвалідності; 2) наявність у дитини достатнього доходу (заробітку). І лише за сукупності цих двох юридичних фактів, у виняткових випадках суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що хоча позивачем і доведено, що вона є непрацездатною матір`ю відповідачки, однак, підстави для стягнення з ОСОБА_4 коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням позивача відсутні, оскільки всупереч ст. 206 СК України, позивачем не надано суду жодних допустимих доказів про наявність достатнього доходу (заробітку) відповідачки. Таким чином, позовні вимоги про стягнення коштів із відповідачки на покриття витрат на лікування позивачки на суму 17 228 гривень задоволенню не підлягають.

У порядку ч. 2ст. 141 ЦПК України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи (судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу) покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з часу його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 листопада 2022 року.

Суддя М.М. Ротар