Справа № 353/813/22
Провадження № 2/353/272/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю: секретаря судового засідання Головатчук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 32104 грн. 44 коп. неустойки (пені) станом на 20.09.2022 року за прострочення сплати аліментів, які підлягали сплаті в період з грудня 2020 року по серпень 2022 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вимоги позовної заяви обгрунтувано тим, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2021 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі по 1300,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Розрахунком із сплати аліментів головного державного виконавця Тлумацького відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_6 заборгованість по сплаті аліментів станом на 22.08.2022 року складає 20378,12 грн. Розмір заборгованості за аліментами, визначений розрахунком головного державного виконавця Тлумацького відділу ДВС відповідачем ОСОБА_4 в судовому порядку не оскаржено. Згідно розрахунку неустойки (пені) станом на 20.09.2022 року по несплачених вчасно аліментах, які підлягали сплаті в період з грудня 2020 року по серпень 2022 року, сума нестойки (пені), складає 115185,15 грн. З урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, сума пені, яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача складає 115185,15 грн. З урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, які передбачають, що сума пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, сума пені, яка підлягає стягненню становить 32104,44 грн.

Вказав, що при проведенні вказаних розрахунків бло враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16, згідно з якою кількість днів заборгованості відраховується з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості).

З огляду на вищенаведене просив стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 32104,44 грн.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження о 10 год. 00 хв. 02.11.2022 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву вони мають право пред`явити зустрічний позов.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно відстеженням Укрпошти про перевірку статусу відстеження (а.с. 28) відправлення (ухвала суду від 28.09.2022 року та копія позовної заяви з доданими до неї документами) вручено особисто відповідачу ОСОБА_3 15.10.2022 року, однак, станом на 02.11.2022 року, відзиву на позовну заяву суду не надав, а тому у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_2 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач) є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, де в графі «батько» вказано « ОСОБА_3 » (відповідач), а в графі «мати» - « ОСОБА_2 » (позивач) (а.с. 6).

Згідно довідки про склад сім`ї Обертинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 513 від 12.09.2022 року позивач ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_1 та в склад її сім`ї входять: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.02.2021 року стягнуто з ОСОБА_3 (відповідач) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. 00 копійок на кожну дитину щомісячно (а.с. 8-9). На виконання вищевказаного рішення Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 353/1111/20 від 01.02.2021 року, який перебуває на виконанні у Тлумацького відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Згідно розрахунку із сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 353/1111/20 від 01.02.2021 року, виданого Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 (відповідач) на користь ОСОБА_8 (позивач) аліментів по 1300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, складеного головним державним виконавцем Тлумацького відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Пилипів Р.М., сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 22.08.2022 року становить 20378,12 грн., а саме: за грудень 2020 року 2096,77 грн., всього за 2020 рік 2096,77 грн.; січень 2021 року 2600,00 грн., лютий 2021 2600,00 грн., березень 2021 року 2600,00 грн., квітень 2021 року 2600,00 грн., травень 2021 року 2600,00 грн., червень 2021 року 2600,00 грн., липень 2021 року - 900,00 грн., серпень 2021 року 0,00 грн., вересень 2021 року 1300,00 грн., жовтень 2021 року - 3900,00 грн., листопад 2021 року - 3900,00 грн., грудень 2021 року - 5100,00 грн., всього за 2021 рік 500,00 грн; січень 2022 року 0,00 грн., лютий 2022 року 2618,00 грн., березень 2022 року 2618,00 грн., квітень 2022 року 2618,00 грн., травень 2022 року 2618,00 грн., червень 2022 року 2618,00 грн., липень 2022 року 2744,00 грн., серпень 2022 року 1947,35 грн., всього за 2022 рік 17781,35 грн. Сума коштів, яка підлягала стягненню станом на 22.08.2022 року становила 53696,12 грн. Сума коштів, сплачених боржником стягнутих виконавцем станом на 22.08.2022 року 33318,00 грн. (а.с. 10).

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, проведеним державним виконавцем, відповідачу було достеменно відомо про обов`язок сплачувати аліменти позивачу на утримання малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, однак він аліменти сплачував періодично та не в повному обсязі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач достовірно знав про наявне в нього зобов`язання зі своєчасної сплати аліментів, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою ст. 196 СК України.

Відповідно до розрахунку неустойки (пені) станом на 20.09.2022 року по несплачених вчасно аліментах, які підлягали сплаті в період з грудня 2020 року по серпень 2022 року встановлено, що загальна сума пені становить 115185,15 грн., сума пені з урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, становить 32104 грн. 44 коп., з яких: за грудень 2020 року 2096,77 грн., січень 2021 року 2600,00 грн., лютий 2021 року 2600,00 грн., березень 2022 року 2600,00 грн., квітень 2021 року 2600,00 грн., травень 2021 року 2600,00 грн., червень 2021 року 2600,00 грн., лютий 2022 року 2618,00 грн., березень 2022 року 2618,00 грн., квітень 2022 року 2618,00 грн., травень 2022 року 2618,00 грн., червень 2022 року 2146,76 грн., липень 2022 року 1399,44 грн., серпень 2022 року 389,47 грн. (а.с. 11).

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Правовідносини в даній справі виникли з підстав, які врегульовані ст. 196 Сімейного Кодексу України, із змісту якої вбачається, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Відповідний правовий висновок, викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.

З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що він проведений вірно, загальний розмір неустойки (пені), що визначена додаванням сум неустойки за кожний з місяців заборгованості, склав 115185 грн. 15 коп. Водночас, представник позивача з врахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, просив стягнути суму пені у розмірі 32104 грн. 44 коп.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що: «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18)».

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства;

учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів.

невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи;

стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів;

розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %;

при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Згідно розрахунку головного державного виконавця розмір заборгованості по сплаті аліментів з грудня 2020 року по серпень 2022 року, на яку нараховувалася пеня, складає 20378,12 грн. Тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 20378,12 грн. пені.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенні і з відповідача слід стягнути на користь позивача 20378,12 грн. пені станом на 20 вересня 2022 року за прострочення сплати аліментів, які підлягали сплаті в період з грудня 2020 року по серпень 2022 року на утримання малолітніх дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі 992 грн 40 коп.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 196 Сімейного Кодексу України, ст. 549 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 268, 273, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (Двадцять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 12 копійок неустойки пені станом на 20 вересня 2022 року за прострочення сплати аліментів, які підлягали сплаті в період з грудня 2020 року по серпень 2022 року на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахуноку (IBAN): UА0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 992 (Дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. ЛУЩАК