Справа № 149/2373/21
Провадження №2/149/50/22
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.11.2022 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Павлюк О. О.,

за участі секретаря Олійник І. С.,

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 , його представника - адвоката Казеко О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Громадської організації "Садівниче товариство" Дачний" до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И В:

ГО "Садівниче товариство" Дачний" звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ухвалою Літинського районного суду від 08.12.2020 кримінальне провадження № 0000214 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та його звільненовід кримінальної відповідальності. ОСОБА_3 , будучи керуючим РСТ масиву Дачний, в період часу з 01.01.2009 по 04.04.2012 прийняв з каси кошти для використання їх у господарській діяльності товариства на загальну суму 99068, 70 грн., склав звіти про використання вказаних коштів, однак фактично використання вказаних коштів на вказані потреби не проводилось, в результаті чого відповідач допустив розтрату коштів РСТ масиву Дачний на загальну суму 99068,70 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на коисть ГО "Садівниче товариство" Дачний" 99068, 70 грн. майнової шкоди.

Ухвалою суду від 17.09.2021 в справі відкрито загальне позовне провадження та відповідачу надано строк для подання відзиву.

04.10.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вдповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає позов неогрунтованим, кримінальне провадження відносно нього закрите, тобто його вина у вчиненні кримінального правопорушення є недоведеною.

Ухвалою суду від 18.11.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Відповідач і його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, посилаючись на його безпідставність.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

15.03.1989 було зареєстровано садівниче товариство масива "Дачний", яке в подальшому було перйменовано в ГО "Садівниче товариство "Дачний", що підтверджується рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради народних депутатів Вінницької області № 56 від 15.03.1989 (копія на а.с.31), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія на а.с. 8-12). Код за ЄДРПОУ юридичної особи залишився незмінний - 23105428.

Протоколом загальних зборів уповноваженого садівничого товариства "Дачний" № 1 від 25.02.2006 (копія на а.с. 24-28) головою вказаного товариства обрано ОСОБА_3 .

Протоколом загальних зборів Хмільницької міської ради садівничих товариств масиву "Дачний" від 24.12.2016 (копія на а.с. 29-30) головою ГО "Садівниче товариство "Дачний" обрано ОСОБА_1 .

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 08.12.2020 (копія на а.с. 37-38) ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000214 від 23.03.2013 відносно ОСОБА_3 закрито.

В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які повідомили, що вони є членами ГО "Садівниче товариство "Дачний". Жодних претензій щодо роботи ОСОБА_3 на посаді голови вказаної громадської організації уних не було. Крім того, повідомили, що ОСОБА_3 дійсно було придбано трансорматор зха ціну приблизно вдвічі нижчу від ринкової. Вказаний трансформатор і досі знаходиться на місці.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що вона працювала ГО "Садівниче товариство "Дачний" по договору з надання бухгалтерських та управлінських послуг з 2006 року. ЇЇ чоловік - ОСОБА_3 був головою вказаної організації в період з 2006 по 2011 р.р. Також повідомила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають в довготривалих неприязних відносинах. В зв`язку з чим ініціативною групою було створено ревізійну комісію та було проведено аудиторську перевірку та складено відповідний акт перевірки, який в порушення закону не був наданий їй та ОСОБА_3 для ознайомлення. В ході перевірки порушень виявлено не було, а лише було втрачено один чек. Згодом було проведено додаткову перевірку, оскільки ОСОБА_3 свою вину не визнав. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо неправомірних дій ОСОБА_3 , однак кримінальні провадження закривалися. Згодом кримінальне провадження за його заявою для досудового розслідування було направлено в м. Вінниця, де слідчим було призначено судово-економічну експертизу. Свідок зазначає, що не знає з яких даних виходив експерт при дослідженні та виготовленні висновку.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що ним ОСОБА_11 були надані грошові кошти для приватизації земельної ділянки, однак вона не приватизована та гроші йому не повернули.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків, а також інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Власник, права якого порушені, на підставі ч. 3 ст. 386 ЦК України має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 закрито та його звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Верховний суд колегією суддів Третьої судової палати ККС в постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20 дійшов наступних висновків. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Як вбачається із змісту ухвали від 08.12.2020 (копія на а.с. 37-38) в судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Казеко О. І. клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000214 по обвинуваченню ОСОБА_3 ч. 2 ст. 191 КК України підтримали, та просили звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Сторонами не заперечувалося, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000214 слідчим було призначено судово-економічну експертизу. 30.06.2016 за результатами вказаної експертизи було виготовлено висновок №1218/15-21 (витяг на а.с.34-36). Вказаним висновком підтверджено, що ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди на суму 99068,70 грн. В ході судового розгляду відповідач і його представник заперечували щодо правильності проведених розрахунків експертом, в тому числі з посиланням на копії наданих письмових матеріалів і показання свідків.

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ст. 76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України.

Керуючись вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо належності і допустимості висновку експерта в контексті визначення суми заподіяної шкоди, суд керується тим, при розгляді кримінального провадження у випадку закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, існують правовв підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Однак це не є безумовним, і особа, щодо якої розглядається кримінальне провадження, має право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення. У разі, якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку. Вказане положення у взаємозв`язку з презумцією невинуватості особи у кримінальному процесі свідчить про те, що особа може скористатися всім обсягом гарантованих прав при захисті від обвинувачення, в тому числі наполягати на ухваленні виправдувального вироку.

Сама законодавча конструкція ст. 49 КК України передбачає, що така підстава звільнення від кримінальної відповідальності виникає у разі вчинення особою кримінального правопорушення. Одним з елементів складу кримінального правопорушення, у якому обвинувачувався ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 191 КК України, що підлягало доведенню стороною обвинувачення, був розмір заподіних збитків (шкоди) юридичній особі. Таким чином, в разі незгоди з результатми проведеної в рамках кримінального провадження експертизи, оспорення такого висновку мало б відбуватися в межах захисту від пред`явленого обвинувачення. Однак ОСОБА_3 при закритті кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст. 191 КК України Літинським районним судом Вінницької області таким правом не скористався, не заперечив факт вчинення ним кримінального правопорушення, інкримінованого стороною обвинувачення, зокрема розтрати коштів РСТ масиву Дачний () на загальну суму 99068,70 грн. Вказані обставини підтвердженні рішенням суду, що набрало законної сили (а.с. 37), і не можуть бути переоцінені судом в даній справі. Доказів притягнення експерта ОСОБА_12 до відповідальності за дачу неправдивого висновку в цій частині, суду також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, доводи відповідача з приводу відсутності підстав для сплати ним заподіяної шкоди є необґрунтованими, оскільки закриття кримінального провадження щодо нього на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати матеріальної шкоди, завданої ним внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачем на підставі поданих ним доказів доведено наявність підстав для задоволення позову.

На підставі ст.ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Громадської організації "Садівниче товариство" Дачний" (, адреса: вул. Пушкіна, 11, м. Хмільник, Вінницька обл., 22000) 99 068 (дев`яносто дев`ять тисяч шістдесят вісім) грн. 70 коп. матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21.11.2022 року

Позивач: ГО "Садівниче товариство "Дачний" (, адреса: вул. Пушкіна, 11, м. Хмільник, Вінницька обл.).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Павлюк О. О.