Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2183/22
Номер провадження у суді 2/216/2085/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

08 листопада 2022 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бакуменко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідача) про зміну розміру аліментів, а саме збільшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини на 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, на користь її користь.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте наразі цих аліментів недостатньо для гармонійного розвитку дітей та задоволення її потреб, тоді як відповідач, який є працездатним та інших утриманців не має, в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ІІ. Рух справи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 липня 2022 року відкрито провадження у справі № 216/2183/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

06 вересня 2022 року до канцелярії суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме відомостей про доходи відповідача та про стан сплати аліментів на інших утриманців.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2022 клопотання позивача задоволено та в порядку ст. 84 ЦПК України витребувано вказані у клопотанні докази.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про місце, день та час слухання справи була повідомлена належним чином, проте до канцелярії суду надала заяву, відповідно до змісту якої, просить суд провести розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та шляхом надіслання повідомлень на його абонентський номер. Про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача належним чином користуватися своїми процесуальними правами та виконувати свої процесуальні обов`язки.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Крім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Враховуючи те, що будь-яких клопотань від відповідача не надходило та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положеннямст. 280 ЦПК України.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2022 року вирішено провести заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані заяви і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони з 17.05.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/6870/19 від 03.03.2020 - розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є відповідач по справі, а матір`ю - позивач. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/7900/14-ц від 13.03.2015 ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття, на користь матері дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.11.2014 року.

Рішення набрало законної сили та виконується за місцем роботи відповідача шляхом щомісячних відрахувань з його заробітної плати.

Згідно довідки з місця роботи відповідача вбачається, що з 01.05.2006 та на час ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заробітної плати відповідача здійснювалося стягнення у розмірі 16,63% на утримання іншої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Утримання дитини припинено 27.11.2018 у зв`язку з досягненням повноліття.

З 01.01.2019 до 30.06.2022 проведено стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 16,63%.

Після 30.06.2022, відповідач сплачує аліменти тільки на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що наразі цих аліментів недостатньо для гармонійного розвитку дитини, тоді як відповідач є працездатним та отримує регулярний дохід, інших дітей на утриманні не має та в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час розгляду справи судом також встановлено, що відповідач є працездатною людиною, окрім спільної з позивачем дитини, відповідач має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від інших шлюбних відносин, утримання якої припинено у зв`язку з досягненням повноліття, що підтверджено довідкою Акціонерного Товариства «Південний гірничо-збачувальний комбінат» № 52-16/446 від 15.09.2022, крім того відповідач працевлаштований та отримує постійний дохід, що підтверджується інформацією про доходи відповідача за І та ІІ квартал 2022 року наданою Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.

ІV. Норми права, застосовані судом при вирішенні даного спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх заміняють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

V. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні даного спору.

З аналізу вищевказаних положень чинного законодавства вбачається, що одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Та обставина, що з віком потреби дітей зростають, а це в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, є загальновідомими та не потребують доказування. Внаслідок таких змін збільшуються витрати матері на утримання дитини, що, в свою чергу свідчить про погіршення її майнового стану.

Також суд виходить з того, що змінюються потреби в коштах для утримання і розвитку дітей, тому виникли достатні підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення розміру аліментів.

Отже, на думку суду, з огляду на те, що з моменту ухвалення рішення суду від 13.03.2015 у справі № 216/7900/14-ц пройшов значний час, то зазначені вище обставини, самі по собі свідчать про погіршення майнового стану позивача, що в свою чергу є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів.

Крім того відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження неможливості сплати аліментів на утримання його дитини в більшому розмірі.

З огляду на те, що відповідач є здоровою працездатною людиною, не заперечує проти сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), враховуючи загальновідомий рівень життя в Україні, а також щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, суд вважає, що позивач має право на зміну розміру аліментів з 1/6 на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, оскільки розмір аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2015 у справі № 216/7900/14-ц, на даний час є недостатнім для утримання дитини через те, що в силу свого віку діти потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту.

Така зміна розміру аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності та розумності.

Разом з цим, суд, співмірно з обставинами справи враховує встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

VІ. Висновки суду.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2015 у справі № 216/7900/14-ц, та стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, саме такий розмір аліментів узгоджується з вимогами закону, відповідатиме інтересам дітей, покриватиме частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача, а також забезпечить реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушить правил щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

2. Змінити розмір стягнення аліментів, визначений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.03.2015 у справі № 216/7900/14-ц, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

5. Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В.Цимбалістенко