Провадження №2/523/1589/22
У Х В А Л А

"31" жовтня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді: Далеко К.О.,

за участі секретаря судового засідання: Ахламової А.С.,

представника позивача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради Дейнеко Олени Юліанівни,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Одеської міської ради Просвіріної Марини Яківни,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору по справі №523/13287/21, подану до ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради про поновлення строку на подачу позову, повернення до стадії підготовчого судового засідання, залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи яка заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, прийняття позову третьої особи, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та передання бабусі для подальшого влаштування та виховання,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2021 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, якою просить:

- відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини із всіх видів заробітку на користь та на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло клопотання від служби у справах дітей Одеської міської ради щодо підготовки та пред`явлення позовної заяви до суду про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав. Малолітня ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис від 19.11.2015 року №11871, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції. Мати дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, веде аморальний спосіб життя. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. До Відділення поліції №2 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області 12.07.2021 року надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що її донька ОСОБА_2 неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно її малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі спільно з інспектором ювенальної превенції Відділення поліції №2 Одеського районного управління юстиції №1 ГУНП в Одеській області було здійснено виїзд за адресою місця проживання родини. На момент відвідування, вдома знаходилась ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 гралася на вулиці. В своїх поясненнях, які позивач надала Відділу поліції, вона просить забрати доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона не взмозі виконувати батьківські обов`язки, на фоні постійних конфліктів зі своєю матір`ю не має можливості виховати дитину, не контролює свою поведінку, чим наносить психологічну шкоду дитині, не може забезпечувати дитину. Спеціалістами Служби у справах дітей було здійснено обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_5 , за наслідком якого складено акт та встановлено, що квартира в якій проживає родина ОСОБА_7 розташована у гуртожитку. Туалет загального користування, ванна кімната відсутня, кухню облаштовано у кімнаті. У малолітньої є спальне місце, яке захаращене речами, постільна білизна відсутня, у кімнаті брудно, безлад, розкидані речі, мотлох, небезпечно розташований електроприлад, на якому готують їжу. Зі слів матері, дитина дошкільні заклади ніколи не відвідувала. Дитина має ознаки педагогічної занедбаності, на свій вік вона погано розмовляє. Матір дитини неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, наражає дитину на небезпеку залишаючи одну на вулиці, близько трамвайної колії, не займається розвитком дитини, не утримує, не забезпечує свою доньку. У зв`язку із чим, малолітню ОСОБА_3 було доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» для проведення медичного обстеження. Розпорядженням Суворовської Райадміністрації ОМР від 13.07.2021 року №443р ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано до дитячого державного закладу. Зазначені обставини сталі підставою звернення позивача до суду.

Ухвалою судді Далеко К.О. від 26.07.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 19 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

28.09.2022 року до суду через електронний суд надійшла позовна заява від ОСОБА_1 , як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, згідно якої вона просить:

- визнати поважними причини пропуску строку на подачу позовної заяви ОСОБА_1 , як третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі № 523/13287/21 за позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини;

- поновити строк ОСОБА_1 на подачу її позову, як третьої особи яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі №523/13287/21 за позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 за участі третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини;

- повернутись до стадії підготовчого судового засідання у справі №523/13287/21 за позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини;

- залучити до справи №523/13287/21 за позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини, у якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 ;

- прийняти позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , позивач: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини до спільного розгляду з позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини;

- відібрати без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_2 її дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передати її бабі дитини ОСОБА_1 для подальшого влаштування та виховання дитини;

В обгрунтування поданої позовної заяви, представник ОСОБА_2 - адвокат Царьов Р.В. зазначив, що з 24.02.2022 року в країні введений військовий стан, ОСОБА_1 є особою необізнаною з правових питань, тому лише зараз нею подається позов, що на думку адвоката є підставою для поновлення строку, переходу на стадію підготовчого судового засідання. Позовні вимоги ОСОБА_2 заявлені саме щодо предмета даного позову, тому позовна заява повинна бути прийнята до спільного розгляду.

Судом здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою технічних записів, на виконання ч. 1 ст. 247 ЦПК України.

Представник позивача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради Дейнеко Олена Юліанівна, з`явившись до судового засідання, заперечувала проти прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, внаслідок пропуску строку звернення до суду. Також зазначила, що після вирішення питання щодо статусу дитини, а саме вирішення судом позову про відібрання дитини у матері, родичі дитини мають право подати заяву до Служби у справах дітей про передачу їм дитини, яка буде розглянута на засіданні комісії, за наслідком якої буде прийнято відповідне рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, була неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду справи як за місцем реєстрації, в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України, так і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов суду не надала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Одеської міської ради Просвіріна М.Я., з`явившись до судового засідання, заперечувала проти прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, внаслідок пропуску строку звернення до суду.

Вивчивши подану позовну заяву ОСОБА_1 , суд дійшов висновків про відмову ОСОБА_1 у: поновленні строку і поверненні до стадії підготовчого засідання по справі № 523/13287/21; залученні в якості третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та вважає за необхідне повернути їй подану позовну заяву про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та передання бабусі.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, у цьому випадку - норм ЦПК України.

Таким чином, право на пред`явлення третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору позовної заяви не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 120 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 52 ЦПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Положення ст. 127 ЦПК України дають можливість учаснику справи звернутися до суду з заявою про поновлення пропущений процесуальний строк, встановлений законом, вказавши поважні причини його пропуску.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів цивільно -процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження цивільного процесу у визначених ЦПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ЦПК України розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Виходячи з положень вищевказаних норм, факт подання особою клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову повинно містити обґрунтування причин пропуску цього строку. Цивільний процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно, системний аналіз вищевказаних норм права дає підстави вважати, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьою особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Як роз`яснено у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідальності з правилами, встановленими статтями 123-126 ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року - ст. ст. 193-194 ЦПК України).

Суд зазначає, що підготовче засідання по справі було закрито ще ухвалою суду від19 травня 2022 року.

Тому, позовна заява ОСОБА_1 подана із порушенням ч.1 ст. 52 ЦПК України.

Цивільним процесуальним кодексом України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 05.10.2022 року у справі № 204/6085/20 (61-21431св21) зроблено висновок про те, що суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження. Разом з тим такі обставини мають бути вагомими.

У даному випадку, виходячи зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , враховуючи думку сторін по справі, суд не вбачає вагомих обставин для повернення на стадію підготовчого судового засідання та поновлення строку для пред`явлення позову третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору. ОСОБА_1 не доведена вагомість обставин повернення на стадію підготовчого судового засідання та поновлення процесуального строку.

При цьому, суд зауважує на тому, що ОСОБА_1 не позбавлена можливості звернутись до суду з окремим позовом за правилами позовного провадження, після вирішення судом даного позову та визначення правового статусу дитини по відношенні до матері ОСОБА_2 .

Керуючись ч.1 ст. 52 ст.ст. 53, 189-197, 195, 260, 261, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку і поверненні до стадії підготовчого засідання по справі № 523/13287/21 за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

Відмовити ОСОБА_1 у вступі у справу № 523/13287/21 за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, в якості третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та повернути їй подану позовну заяву про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та передання бабусі.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона не позбавлена свого право звернутись до суду з окремим позовом за правилами позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду складений 07.11.2022 року.

Суддя: К.О. Далеко