справа № 489/955/22 провадження №2/489/1273/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2022 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» (далі АТ «Кредобанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У лютому 2022 року АТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-276088 у розмірі 219703,06 грн. та понесені судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Як на підставу позовних вимог вказано, що на виконання умов кредитного договору від 15.05.2020 № CL-276088, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит, який зобов`язався повернути банку у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами.

Станом на 20.01.2022 позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 219703,06 грн., яка складається із 165216,09 грн. заборгованості за тілом кредиту та 54486,97 грн. процентам, які позивач просить достроково стягнути з відповідача.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 26.09.2022 продовжено розгляд справи в зв`язку із повторним направленням відповідачу копій ухвали про відкриття провадження та матеріалів позовної заяви.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відповідач правом на надання відзиву на позов не скористалася.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 15.05.2019 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та відповідачем ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № CL-276088, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 169430,28 грн. на строк до 14.05.2025 зі сплатою 35 % річних (пункти 2.1 -2.3, 4.1 договору).

Згідно пункту 2.4 кредитного договору, позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 26887,90 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Кредобанк» в сумі 121849,00 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «ОТП Банк»» в сумі 9714,01 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ «Ощадбанк» в сумі 10979,37 грн.

Погашення кредиту позичальником визначено умовами пунктів 2.8, 2.9, 6.2 кредитного договору, згідно яких передбачено щомісячне погашення кредиту відповідно до Графіку платежів.

Надання відповідачу кредитних коштів позивач підтвердив меморіальними ордерами № 25449102 від 15.05.2020 на суму 121849,00 грн., № 25449111 від 15.05.2020 на суму 10979,37 грн., № 25449114 від 15.05.2020 на суму 26887,90 грн., № 25449105 від 15.05.2020 на суму 9714,01 грн.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 15.05.2020 по 20.01.2022, яка відповідно до положень статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, є первинним документом, яка містить проведені банківські операції і підтверджує факт користування відповідача кредитними коштами, отриманими за кредитним договором.

У зв`язку із порушенням грошових зобов`язань з повернення кредитних коштів, 24.11.2021 позивач направив на адресу відповідача досудову вимогу від 22.11.2021 за № 27-22112021-П4-МВП-15 про усунення протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, порушення умов кредитного договору та погашення заборгованості в простроченому боргу, а у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії.

Із позову вбачається, що вказана досудова вимога відповідачем залишена без реагування.

Доказів отримання відповідачем досудової вимоги суду не надано.

За розрахунком позивача станом на 20.01.2022 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 219703,06 грн., яка складається із 165216,09 грн. заборгованості за тілом кредиту та 54486,97 грн. процентам.

Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем, нічим не спростовується.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Статтею 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно пункту 6.9 кредитного договору Банк у випадках, передбачених пунктом 3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів аз кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого пунктом 6.9 кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомлені (згідно пунктами 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору) протягом 30 (тридцяти) календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказанні порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку (пункт 6.10 кредитного договору).

Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку, оскільки загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 344/3627/16-ц (провадження №61-21032св18), від 03 червня 2020 року у справі № 359/8181/18 (провадження №61-22164св19), від 17 березня 2021 року у справі № 361/1488/19 (провадження №61-6141св20).

Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, а відтак строк виконання зобов`язань по кредитному договору вважається таким що настав з моменту звернення позивача до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості.

З урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 219703,06 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту 165216,09 грн.; заборгованості за відсотками 54486,97 грн., ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені на надання професійної правничої допомоги в розмір 1400,00 грн.

Відповідно до частин 1 та пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно частинами першою - третьою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Згідно з пунктом 4 частини першої «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 301/1894/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 по справі №751/3840/15-ц вказано, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження понесення витрат позивачем додано до суду лише Договір про надання парової допомоги від 01.09.2021 та Свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльності, виданого на ім`я адвоката Мужик Н.Т.

Таким чином позивачем не надано належних та допустимих доказів обсягу наданих адвокатом послуг та доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, чим не виконано вимоги статті 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У зв`язку із цим суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Так як позовні вимоги в частині стягнення заборгованості задоволено повністю, на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3295,55 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-276088 від 15.05.2020, яка станом на 20.01.2022 складається із 165216,09 грн. заборгованості по кредиту та 54486,97 грн. процентів, що в загальному розмірі складає 219703,06 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч сімсот три гривен 84 коп.), а також судовий збір в сумі 3295,55 грн. (три тисячі двісті дев`яносто п`ять гривень 55 коп.).

У відшкодування витрат на професійну правничу допомогу Акціонерному товариству «Кредобанк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк», , місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова,78;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 14.11.2022.

Суддя І.В.Коваленко