Справа № 459/2804/22
Провадження № 2-о/459/63/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Дем`яновської Ю.Д.,

з участю: секретаря судового засідання Назар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Червонограді в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа:Червоноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Львів), про встановлення факту смерті на непідконтрольній території,-

В С Т А Н О В И В :

20.10.2022 року заявник, в інтересах якої діє адвокат Брух А.О., звернулася до суду із заявою, якою просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханов Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Брянка, Україна. В заяві послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дідусь. Місцем смерті ОСОБА_2 є місто Брянка Луганської області. Вказує, що зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, що визначено Указом Президента України № 32/2019 від 7 лютого 2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях». Оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, свідоцтво про його смерть видане тимчасовою окупаційною владою незаконного формування Луганська народна республіка. Звернувшись до Червоноградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо реєстрації смерті дідуся, маючи в наявності копію виданого свідоцтва про смерть, їй було роз`яснено, що таке є недійсним. Зазначає, що встановлення факту смерті необхідне заявникові для подальшої реєстрації цього факту державним органом України та отримання свідоцтва про смерть, у зв`язку з чим просить заяву задовольнити.

Ухвалою від 24 жовтня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 23.11.2022 року.

В судове засідання 23.11.2022 року учасники не з`явилися.

Представник заявника подав заяву (вх.№13833 від 25.10.2022 року), у якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, заяву підтримує повністю та просить таку задовольнити.

Представник заінтересованої особи Червоноградського міського відділу ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв, клопотань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

П.5ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При цьому відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в тому числі справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Судом встановлено, що в зв`язку реєстрацію шлюбу заявник змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 року вбачається, що ОСОБА_5 народилася від батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.5), яка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_8 ", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.8).

ОСОБА_9 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від (а.с.6).

Таким чином, ОСОБА_2 є дідусем заявниці.

Водночас, з поданих документів вбачається, що дідусь заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Стаханов Луганської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що ЗАЦС Брянківського міського управління юстиції міністерства юстиції луганської народної республіки видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 13 жовтня 2022 року. (а.с.13).

Згідно з ч.1,2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими російською федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією російської федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України

Указом Президента України № 32/2019 від 7 лютого 2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» встановлено, що місто Брянка (у тому числі селище міського типу Южна Ломуватка, селище міського типу Вергулівка, селище міського типу Ганнівка, селище міського типу Ломуватка, селище міського типу Глибокий) є тимчасово окупованою територією.

Згідно з ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до п.7 ст.1-1 цього ж Закону тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Разом з тим, за ст.ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Вирішуючи заяву про встановлення факту суд виходить з того, що Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016) констатував, що для людей, проживаючих на окупованих територіях, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто є окупованою).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханов Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Брянка Луганської області, Україна. При цьому встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть останнього.

При цьому, м.Брянка Луганської області, де помер ОСОБА_2 , на даний час є окупованою, та віднесено до тимчасово окупованих території України Указом Президента України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки, при цьому чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Стаханов Луганської області, і визначає дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Брянка Луганської області, Україна, а тому заява підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст.12,81,315,317,354,355,430 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Стаханов Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 у м.Брянка Луганської області Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 23.11.2022 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська