Провадження №2-др/523/40/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

додаткове

"01" листопада 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кобильника Дениса Олеговича про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ

Представник ОСОБА_1 адвокат Кобильник Д.О. звернувся до суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення суду, а саме просить вирішити питання про розподіл судових витрат, про які ним було заявлено під час проведення судових дебатів та з цього приводу ним надані докази, зокрема понесені витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 20 000,00грн.

В судове засідання сторони не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення суду, матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як убачається з матеріалів справи 11.10.2022р. судом було ухвалено рішення суду за позовними вимогами ОСОБА_1 , які були задоволені частково, з КП «Міські дороги» на користь позивача була стягнута матеріальна шкода в розмірі 57 464,00грн. та моральна шкода в розмірі 10000,00грн., судовий збір в розмірі 908,00грн., витрати понесені за проведення авто-технічної експертизи в розмірі 4942,37грн. В задоволенні позовних вимог до КП «Одесьміськелектротранс» було відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, визначених законом, держава забезпечує надання професійної правничої допомоги безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав та особи, яка надає правничу допомогу. Для надання професійної правничої допомоги діє адвокатура. Забезпечення права на захист від кримінального обвинувачення та представництво в суді здійснюються адвокатом, за винятком випадків, установлених законом. Витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, визначеному законом (стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року).

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Представник КП «Міські дороги» направила до суду заперечення на ухвалення додаткового рішення у справі, в яких представник просить відмовити з тих підстав, що представником позивача надані документи, які не відповідають встановленим вимогам, зокрема розписки адвоката про одержання авансу. Такі витрати не відповідають звичайним ринковим цінам на правничу допомогу у регіоні та не є співмірними із ціною позову. Крім того, представником позивача в порушення ст.134 ЦПК України під час пред`явлення позовної заяви не складений попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням заяви представника КП «Міські дороги» суд приходить до висновку, що зазначені у заяві ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. є завищеними.

Як убачається з матеріалів справи представник позивача, адвокат Кобильник Д.О., який приймав учисть в розгляді справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав: договір про надання правової допомоги від 11.06.2021р., укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; додаткову угоду № 1 від 11.06.2021р.; акт виконаних робіт до договору та до додаткової угоди від 11.06.2021р., складений 05.10.2022р. з детальним описом наданих послуг адвоката на загальну суму 20 000,00грн.; квитанція про сплату 20 000,00грн. Розмір витрат на правову допомогу між сторонами був прив`язаний до погодинної оплати, зокрема 500грн. за одну годину роботи адвоката (п.3.1. додаткової угоди). Всього було витрачено 40 годин на загальну суму 20 000,00грн.

При цьому, суд погоджується з твердженнями представника КП «Міські дороги», що по даній категорії цивільних справ існує усталена судова практика, а заявлений розмір на правничу допомогу є неспівмірним із ціною позову. Так, адвокатом було витрачено 8 годин з аналізу судової практики та формування правової позиції, складання тексту позовної заяви, що з урахуванням сталої судової практики по даній категорії справ є надмірним часом. Підготовка та подання до суду уточненої позовної заяви складала 3 години, що також не можна вважати виправданим, так як була пов`язана виключно із залученням до участі у справі співвідповідача, відносно якого судом було відмовлено у задоволенні позовну. Не може суд погодитись з витраченими адвокатом 2 годинами на підготовку клопотання про призначення по справі авто-технічної експертизи. Є незрозумілим та таким, що ґрунтується на припущеннях (п.11 в акті виконаних робіт), за яким адвокатом було витрачено 5 годин на суму 2500,00грн. із складанням інших процесуальних документів.

Отже, беручи до уваги обсяг та час необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу ОСОБА_1 , робіт, що полягали у підготовці та поданні до суду позовної заяви, обсягу позовної та уточненої позовної заяви, підготовка клопотання про призначення судом експертизи, надання відповіді на відзив на позовному заяву, безпосередню участь у судовому засіданні представника позивача загальною тривалістю 112 хв., суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру до 9 000,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. суд вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору та доведеними.

Також, суд врахував загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування правової допомоги та заперечення представника відповідача КП «Міські дороги», які були надані ним після внесення до суду заяви про ухвалення додаткового рішення. Адвокат Кобильник Д.О. доводів у спростування заперечень не навів.

З огляду на викладене, виходячи з конкретних обставин справи та виконаної адвокатом роботи, суд приходить до висновку про стягнення з КП «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Керуючись ст.270 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Ухвалити по справі додаткове рішення.

Стягнути з Комунального підприємства «Міські дороги» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 01 листопада 2022р.

Суддя