ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року

м. Валки

справа № 636/2102/21

провадження № 22-ц/818/1968/22

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді - Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

учасники справи:

позивач- Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач- ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Чугуївського міського суду Харківської області ухваленого 23 вересня 2021 року у складі судді Золотоверхої О.О.,

УСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.08.2007 в розмірі 50151,94, грн та судові витрати.

Позов мотивований тим, що 17 серпня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір №б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті.

Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач взятих на себе за договором зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.03.2021 має заборгованість у розмірі 50151,94 грн, яка складається з: 3454,68 грн - заборгованість за тілом кредитом; 46221,53 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 46221,53, заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість; 7,89 грн заборгованість за пенею; 467,84 грн заборгованість за комісією.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. У якості доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув. Зазначає, що підписавши анкету-заяву приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Також вказує на те, що у анкеті заяві встановлені відсотки які погодженні сторонами, а також визначено всі істотні умови.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції виходив із того, що відповідач вносив кошти для погашення заборгованості за тілом кредиту, відсотками, комісіями та пенею в загальному розмірі 9856,27 грн, а сума, отримана відповідачем від позивача на підставі Договору складає 6365,43 грн. Таким чином, внесені відповідачем грошові кошти для погашення своєї заборгованості перевищують розмір суми, отриманої відповідачем від позивача на підставі Договору.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судовим розглядом установлено, що 17.08.2007 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву та своїм підписом у заяві підтвердив, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. (а.с. 47 - 48).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 8 34 ), виписки (а.с. 35 43 ) та довідки про дати зміни кредитного ліміту за Договором ( а.с. 44) , станом на 31.03.2021 року у позивача утворилася заборгованість у розмірі 50151,94 грн, яка складається з: 3454,68 грн - заборгованість за тілом кредиту; 46221,53 грн заборгованість за відсотками; 7,89 заборгованість по пені, 467,84 заборгованість по комісії.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, пені та комісії, банк посилався на анкету заяву та на Умови та Правила надання банківських послуг, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем.

Відповідно до анкети-заяви від 17.08.2007 року при заповненні анкети - заяви по приєднання до умов Договору відповідачем були заповнені та засвідчені підписом лише анкетні дані які необхідні для відкриття карткового рахунку. Умови Договору про вид кредитної картки, кредитний ліміт, базову процентну ставку, відсотки та щомісячну комісію з позивачем не узгоджені.

Крім того, Умови та Правила надання Банківських послуг, що додані до позовної заяви також не містять підпису відповідача.

Тому вважати, що Банк узгодив із відповідачем вищезазначені умови Договору не можна.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України, частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того на які саме умови кредитування погоджувався ОСОБА_1 підписуючи анкету-заяву від 17.08.2007 року, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що підстави для стягнення заявлених у позові відсотків, пені та штрафів відсутні.

Наведений судом розрахунок заборгованості за договором свідчить, що відповідач сплатив Банку більше коштів ніж повинен був повернути, тому висновок суду про те, що заборгованість відповідача за тілом кредиту була повністю погашена є законним та обґрунтованим.

Посилання суду про застосування до вимог Банку про стягнення неустойки позовної давності є зайвим, оскільки позовна давність застосовується лише у разі доведеності позовних вимог. Проте апеляційний суд вважає, що на правильність висновку суду про недоведеність позову зазначена помилка суду не вплинула. Тому вона не може бути підставою для зміни законного та обґрунтованого рішення суду.

З огляду на вищевикладене доводи апеляційної скарги викладених в ньому висновків не спростовують. Тому судова колегія вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 23 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук