Провадження № 2/760/7679/22
Справа № 755/593/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Зуєвич Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання - Кушніра Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» /далі - ТОВ «Євро-Реконструкція»/ (, адреса: 02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

13.01.2022 до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 29.11.2021, за підписом представника позивача - Мартьянової Л.В. (діє на підставі довіреності), в якій позивач просить стягнути з відповідача:

- заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення (за адресою: АДРЕСА_2 ) у розмірі 32 158,77 грн;

- інфляційної складової боргу у розмірі 5 647,49 грн;

- 3% річних у розмірі 2 971,62 грн;

- судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24.01.2022 вказану позовну заяву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

18.05.2022 відповідна справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Дніпровського районного суду міста Києва від 04.05.2022

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30.05.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Доводи позову

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надає послуги централізованого опалення та постання гарячої води в буд. АДРЕСА_3 .

Зазначається, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 .

Вказується, що відповідачка, з жовтня 2018 своїх обов`язків зі сплати таких послуг не виконує, у зв`язку з чим у останньої утворилася заборгованість, яка станом на листопад 2021 складає 32 158,77 грн.

Як вказує позивач, тарифи, обсяги, періоди надання/споживання послуг та розрахунки по ним, зазначені в бухгалтерських довідках, які долучені до позовної заяви, а факт надання послуг з централізованого опалення підтверджується нарядами на включення та відключення в будинку, де мешкає відповідачка.

В позові підсумовується, що загальна заборгованість відповідачки складає 40 777,88 грн, яка складається з:

-32 158,77 грн - заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води;

-5 647,49 грн - інфляційні втрати;

-2 971,62 грн - 3% річних.

За таких обставин позивач просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідачки 40 777,88 грн заборгованості за спожиті послуги.

Щодо правової позиції відповідача

13.10.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, датований 13.10.2022, за підписом відповідачки, в якому вона просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» відмовити в повному обсязі.

Відповідачка вказує, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Звертає увагу, що з наданих позивачем розрахунків неможливо встановити правильність вказаних об`ємів спожитих послуг, а також тарифів, за якими здійснювалося нарахування заборгованості.

Зауважує, що періодом, за який позивач просить стягнути заборгованість вказано жовтень 2018 - листопад 2021. Проте зі змісту долучених відповідачкою до відзиву актів-обстежень від 31.10.2019 та від 02.11.2021, які складені за участі представника позивача, вбачається, що під час обстежень виявлено перекриті вентилі на подавальному та зворотньому трубопроводах, опломбовані пломбами забудовника. В місцях загального користування опалення відсутнє, батареї відсутні.

Позиція позивача, викладена у відповіді на відзив

01.11.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла відповідь на відзив, датована 25.10.2022, в якому представник відповідача, зокрема, вказує, що він не має доводити факт надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води безпосередньо до квартири споживача, оскільки товариство надає такі послуги не окремо до кожної квартири, а в цілому до будинку.

Звертається увага на те, що самовільне відключення споживачем приміщення в багатоквартирному будинку від систем централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється та не є підставою для непроведення виконавцем розподілу загальних обсягів споживання послуг на приміщення споживача.

Вказується, що до поданого відзиву на позовну заяву не долучено акт, складений 31.10.2019 представником ТОВ «Євро-реконструкція» про те, що станом на 31.10.2019, в квартирі споживача, вентиль на подавальному та зворотному трубопроводах в систему опалення, опломбований.

Зауважується, що будь-якого належного доказу, зокрема, акту про відключення будинку чи квартири відповідача АДРЕСА_4 , у визначеному законодавством порядку, відповідачем не надано.

Наголошується, що усі співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані здійснювати оплату за опалення місць загального користування, пропорційно своїй частці у спільному майні будинку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

До позовної заяви позивачем долучено розрахунок суми боргу за послугу централізованого опалення по квартирі АДРЕСА_4 за період з жовтня 2018 по листопад 2021 (а.с. 6-7) зі змісту якого вбачається:

-за жовтень 2018 спожито 0,3772 Гкал;

-за листопад 2018 спожито 1,6887 (0,0506 + 1,6381) Гкал;

-за грудень 2018 спожито 6,0057 (0,1646 + 5,8411) Гкал;

-за січень 2019 спожито 9,5115 ( 4,2924 + 5,2191) Гкал;

-за лютий 2019 спожито 6,0282 (0,0770 + 1,2847 + 4,6665) Гкал;

-за березень 2019 спожито 2,4948 Гкал;

-за квітень 2019 спожито 1,1530 Гкал;

-за жовтень 2019 спожито 0,2158 Гкал;

-за листопад 2020 спожито 0,0819 Гкал;

-за грудень 2020 спожито 0,1679 Гкал;

-за січень 2021 спожито 0,5824 Гкал;

-за лютий 2021 спожито 0,2631 Гкал;

-за березень 2021 спожито 0,1785 Гкал;

-за квітень 2021 спожито 0,0789 Гкал.

За змістом вказаного розрахунку, загальна сума заборгованості за послуги централізованого опалення становить 40 777,88 грн та складається з: 32 158,77 грн - заборгованість за саму послугу; 5 647,49 грн - інфляційні втрати; 2 971,62 грн - 3% річних.

Також, до позовної заяви долучено довідку щодо підключення та відключення будинку АДРЕСА_3 (а.с. 8) зі змісту якої вбачається:

-дата включення будинку: 25.10.2018; дата відключення: 06.04.2019;

-дата включення будинку: 30.10.2019; дата відключення: 06.04.2020;

-дата включення будинку: 22.10.2020; дата відключення: 13.04.2021;

-дата включення будинку: 26.10.2021.

Відповідно о інформаційної довідки № 282199238 від 01.11.2021 (а.с. 9-10) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_4 належить відповідачці ( ОСОБА_1 ) на праві приватної власності.

Також, позивачем до позовної заяви долучено копію ліцензії НКРЕКП № 198 від 01.06.2012 (переоформлено рішенням від 21.06.2016 № 1159) на постачання теплової енергії (а.с. 27).

Відповідно до долученого відповідачкою до відзиву копії акту обстеження теплових лічильників від 31.10.2019, складеного за участі представника ТОВ «Євро-реконструкція» - Глевацького С.С. та споживача - ОСОБА_1 вбачається, що під час обстеження за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено перекриті вентилі на подавальному та зворотному трубопроводах, опломбовані пломбами забудовника. На вентилях встановлено пломби № 22044215; № 22045584. Акт підписано обома сторонами.

Зі змісту акту ТОВ «Євро-реконструкція» від 02.11.2021 складеного за участі контролера - Цівун С.І. та споживача - ОСОБА_1 вбачається, що під час обстеження за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено перекриті вентилі на подавальному та зворотному трубопроводах, опломбовані пломбами забудовника. На вентилях перекриття встановлено пломби № 22044215; № 22045584. В місцях загального користування (під`їзд) опалення відсутнє, батареї відсутні. Акт підписано обома сторонами.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг.

Положеннями ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, зокрема, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц (провадження № 61-1647св17):

«Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними».

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Разом з тим, згідно п. 6 ч. ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З інформаційної довідки № 282199238 від 01.11.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_4 належить відповідачці на праві приватної власності.

Положеннями ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача про те, що належним відповідачем в даному випадку є ОСОБА_1 , оскільки саме на ній, як на власнику, лежить обов`язок утримання квартири АДРЕСА_4 .

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 31.03.2015 № 1171, з урахуванням змін, внесених Постановою НКРЕКП № 1392 від 09.11.2017, було встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню такими суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, зокрема: ТОВ «Євро - реконструкція» зі структурою, наведеною в додатку 83 до цієї постанови з централізованого опалення:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1181,86 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 898,54 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 283,32 грн/Гкал);

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 31,42 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 23,89 грн за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 7,53 грн за 1 кв. м);

В подальшому, Постановою НКРЕКП від 18.10.2018 № 1227 було внесено зміни до тарифів, на послуги, які надаються ТОВ «Євро - реконструкція», зокрема, з централізованого опалення:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1225,19 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 917,83 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 307,36 грн/Гкал);

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 32,58 грн за 1 кв. м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 24,41 грн за 1 кв. м; решта витрат, крім паливної складової - 8,17 грн за 1 кв. м);

Постановою НКРЕКП від 11.12.2018 № 1823 було встановлено тарифи на послуги з централізованого опалення, що надаються населенню ТОВ «Євро-реконструкція» яке є виконавцем цих послуг:

-для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1341,53 грн/Гкал, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 1011,76 грн/Гкал; решта витрат, крім паливної складової - 329,77 грн/Гкал) ;

-для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії - 35,67 грн за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення, з урахуванням податку на додану вартість (у тому числі: паливна складова - 26,90 грн за 1 кв.м; решта витрат, крім паливної складової - 8,77 грн за 1 кв.м).

Зі змісту розрахунку суми боргу, долученого позивачем, вбачається, що при розрахунку заборгованості відповідачки, ним застосовано тарифи для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії.

Порядок надання комунальних послуг, їх обліку та оплати, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг визначено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.

Відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869, витрати теплової та електричної енергії на циркуляцію у розподільних, внутрішньобудинкових мережах і рушникосушильниках визначаються за розрахунком окремо для кожного будинку, а за відсутності таких розрахунків - як стала частка загальної суми витрат теплової та електричної енергії, що припадає на будинок.

Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 17.11.2016 «Про порядок здійснення нарахувань вартості послуг з опалення» роз`яснено, що нарахування вартості послуг з опалення здійснюється у наступному порядку:

-у разі відсутності у квартирі та в будинку лічильника тепла, а також його несправності, плата справляється згідно з нормативами споживання (з розрахунку за 1 кв. метр опалюваної площі квартири) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим;

-у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири;

у разі встановлення квартирних засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями та з урахуванням витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 80, 89 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Завдання суду під час вирішення спорів полягає у встановленні фактичних обставин справи на підставі тих доказів, які є допустимими, надані учасниками справи і можуть бути досліджені з наданням їм правової оцінки згідно із вимогами закону.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Такі тези викладено та застосовано, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 275/732/17 (провадження № 61-15117св21).

Разом з тим, у справі, що є предметом розгляду, судом встановлено, що позивач не подав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів та розрахунків, оскільки зі змісту долучених позивачем до позовної заяви документів, неможливо перевірити правильність нарахування ОСОБА_1 заборгованості за централізоване опалення.

Зокрема, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності/відсутності встановлених загальнобудинкового або квартирного лічильника тепла, незважаючи на те, що порядок нарахування заборгованості за послуги опалення відрізняється в залежності від таких обставин.

З долученого позивачем розрахунку вбачається, що ним розраховано борг позивачки шляхом множення спожитої теплової енергії на тариф. Проте за відсутності показань будинкового засобу обліку теплової енергії (у випадку, якщо він встановлений) або показань квартирного засобу обліку теплової енергії (у випадку, якщо він встановлений), суд позбавлений можливості перевірити правильність такого розрахунку.

При цьому, суд враховує, що як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 756/3115/17 (провадження № 61-18653св20) реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Таким чином, оскільки позивачем у даній справі не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, то не вбачається правових підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич