Справа № 465/5410/18 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 22-ц/811/1980/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі АТ «Львівгаз»), в якому просила стягнути на її користь 250,00 грн матеріальної шкоди та 10 000,00 грн моральної шкоди.

Позов обґрунтовувала тим, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який постачає їй АТ «Львівгаз». 13.08.2018 працівниками АТ «Львівгаз» без жодного попередження було припинено подачу газопостачання в квартиру позивачки та здійснено опломбування газового обладнання, при цьому жодного акту про відключення газопостачання з позивачем складено не було. Щоб відновити газопостачання в квартиру позивачці в досить похилому віці довелося їхати до Головного управління АТ «Львівгаз», очікувати в довжелезних чергах щоб отримати квитанцію на суму 250,00 грн та сплатити за послугу відновлення і газопостачання, у зв`язку з чим нею понесено майнові втрати. Діями працівників АТ «Львівгаз» позивачці завдано також немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті позивачки: негативні переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, були порушені її життєві плани та звичайні життєві зв`язки. На підставі наведеного позивачка просила задовольнити її позов.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з АТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 задану матеріальну шкоду в розмірі 250 грн.

Стягнуто з АТ «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В задоволенні позову про стягнення моральної шкоди в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з АТ «Львівгаз» судовий збір в дохід держави в розмірі 704 грн. 80 копійок.

Рішення суду оскаржило АТ «Львівгаз».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено факту завдання їй моральної шкоди діями АТ «Львівгаз» внаслідок відключення газопостачання у її квартирі, яке тривало лише один день і було вимушеним, оскільки позивачка не сплачувала борг за газопостачання. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживає у кв. АДРЕСА_2 та є споживачем природного газу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , постачальником якого є АТ «Львівгаз».

13.08.2018 працівниками АТ «Львівгаз» було припинено подачу газу за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 14.08.2018 представник ПАТ «Львівгаз» Рубель І.П. в присутності ОСОБА_1 відновив подачу газу в квартиру, що за адресою АДРЕСА_1 .

15.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до Голови Правління АТ «Львівгаз» з заявою-скаргою, в якій зазначила, що працівники АТ «Львівгаз» 13.08.2018 припинили подачу газу за адресою АДРЕСА_1 , однак жодних попереджень про відключення газу їй не надходило. Працівник АТ «Львівгаз» в усній формі повідомив, що у неї борг розміром 2083,00 грн. Просила повернути кошти сплачені нею за підключення газу в квартиру у розмірі 250 грн.

Відповідно до листа ПАТ «Львівгаз» від 19 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що облік споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 (ос.рах. № НОМЕР_1 ) проводиться за фактично спожитий природний газ на підставі показів побутового газового лічильника, повідомлених споживачем або зафіксованих працівником Товариства. Оскільки у Товариство не поступають кожного місяця дані про фактично спожитий природний газ, тому нарахування по ос.рах.№ НОМЕР_1 в окремі місяці проводились розрахунковим методом, що не суперечить вимогам Кодексу.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, врегульовані ст.714 ЦК України та спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі-Кодекс ГРС), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, який розроблений відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, іншими нормативними актами та умовами укладених між сторонами договорів.

Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРС (в редакції, чинній на момент відключення), оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Згідно пункту 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно реєстру контрольного зняття показників лічильників станом на 09.08.2018 у ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість у розмірі 12537,52 грн.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем вказаних вище вимог закону щодо надіслання позивачці рекомендованим поштовим відправленням або надання з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання.

Крім цього, суду не надано жодного Акту на припинення розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 та жодних протоколів засідання комісії по розгляду такого.

Відтак, районний суд прийшов до правильного висновку, що під час проведення процедури припинення газопостачання споживачу за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем була порушена процедура відключення, передбачена Кодексом ГРМ та Правилами постачання природного газу, зокрема в частині належного повідомлення позивача про заплановане відключення її квартири від постачання природного газу та підстав такого відключення.

Вказаними діями АТ «Львівгаз» було порушено права позивачки.

Встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 було оплачено вартість послуги відновлення газопостачання у розмірі 250 грн, які слід стягнути в її користь з АТ «Львівгаз», враховуючи, що припинення газопостачання у квартиру позивачки відбулося з порушенням процедури відключення.

Також колегія суддів погоджується із рішенням суду в частині стягнення з АТ «Львівгаз» на користь позивачки 5000 грн на відшкодування моральної шкоди, з огляду на таке.

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної ніколи, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (стаття 56 Конституції України).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Районний прийшов до вірного висновку, що протиправні дії відповідача призвели до необхідності застосування позивачкою, яка є особою похилого віку, додаткових зусиль для організації побуту та відновлення попереднього стану, а, відтак, їй була завдано моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину фізичних та душевних страждань, завданих позивачці, вимоги розумності та справедливості і дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 10.11.2022

Головуючий

Судді