08.11.2022 Справа № 363/3710/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Тищенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Моторно транспортне страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Моторно транспортне страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в обґрунтування якого вказав, що 19.07.2019 року близько 19 год. 00 хв. відповідач керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Vito 110» державний номер НОМЕР_1 по проспекту Миру в с. Нижча Дубечня, Вишгородського району Київської області здійснив наїзд на припаркований на узбіччі транспортний засіб марки «Audi А6» державний номер НОМЕР_2 та на пішохода ОСОБА_3 . Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 17.12.2019 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Зазначив, що транспортний засіб марки «Audi А6» державний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0314905. Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 110» державний номер НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, оскільки відповідач є учасником АТО та звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначив, що своєчасно повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди та надав пошкоджений транспортний засіб на огляд та звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. 25.09.2019 року МТСБУ було надано звіт № 354/М/2019 про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля «Audi А6» державний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження його у дорожньо-транспортній пригоді. Згідно даного висновку встановлено, що вартість транспортного засобу на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди складає 253 252, 53 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 288 127, 87 грн. без ПДВ та з ПДВ складає 399 865, 44 грн. Таким чином, відповідно до висновку вартість відновлювального ремонту більше вартості транспортного засобу марки «Audi А6» державний номер НОМЕР_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди. 26.02.2020 року МТСБУ було сплачено на користь позивача страхове відшкодування в межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати з Фонду у розмірі 100 000, 00 грн., що є максимальною сумою відшкодування, оскільки відповідач не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Залишок коштів у розмірі 153 252, 53 грн., яка покриває 100 % вартості транспортного засобу на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідач обіцяв повернути в готівковій формі впродовж п`яти днів, після оплати МТСБУ, тобто сплатити різницю коштів, яку не покриває за дорожньо-транспортну пригоду МТСБУ, однак своїх зобов`язань не виконав. Відтак, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача та його користь матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 153 252, 53 грн., а також моральну шкоду в розмірі 30 000, 00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 25 000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102, 53 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.09.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, зазначив, що зменшує суму матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з 153 252, 53 грн. на 36 472, 60 грн. та просить стягнути їх з відповідача на його користь, а також моральну шкоду та судові витрати у заявленому розмірі.

Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутністю та будь-яких інших заяв, клопотань, у тому числі щодо зміни місця проживання чи реєстрації до суду не надходило. Представник відповідача, який приймав участь у розгляді даної справи в судове засідання також не з`явився, будь-яких заяв до суду не направив, про причини неявки суду не повідомив.

16.12.2021 року представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що транспортний засіб марки «Audi А6» державний номер НОМЕР_2 у розумінні статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважається фізично знищеним та позивачу має відшкодовуватися різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 136 472, 60 грн. 26.02.2020 року МТСБУ здійснено позивачу відшкодування завданої шкоди у розмірі 100 000, 00 грн., таким чином, у силу вимог закону розмір невідшкодованої позивачу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може складати лише 36 472, 60 грн. Щодо моральної шкоди зазначив, що справедливий та розумний розмір моральної шкоди у даному випадку не може перевищувати 1 000, 00 грн., оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували заподіяння йому маральної шкоди у розмірі понад 1 000, 00 грн. Крім того, зазначив, що під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.07.2019 року, відповідачем за попередньою домовленістю із позивачем було відшкодовано останньому завдані збитки, як моральну так і матеріальну шкоду у розмірі 5000 доларів США. У зв`язку із відшкодуванням відповідачем позивачу моральної та матеріальної шкоди останнім було подано слідчому заяву (розписку), яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, про відсутність до відповідача будь-яких претензій. Таким чином, відповідачем відшкодовано позивачу завдану шкоду у повному обсязі, а даний позов є намаганням позивача протиправно отримати від відповідача подвійне відшкодування завданих збитків. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазначив, що він є завищеним та неспівмірним із складністю цієї судової справи та має бути зменшений до 1 000, 00 грн. за умови документального підтвердження надання правової допомоги та здійснення відповідних витрат. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд враховуючи вимоги ст. 210 ЦПК України, щодо строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що зменшені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2019 року близько 19 год. 00 хв. гр. ОСОБА_2 в с. Нижча Дубечня, по пр-т. Миру, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 110» номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Audi А6», держаний номер НОМЕР_2 та пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_3 та пасажири автомобіля Mercedes-Benz Vito 110» номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження. Таким чином ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини встановлені постановою Вишгородського районного суду Київської області від 17.12.2019 року у справі № 363/5069/19, яка набрала законної сили, відповідно до якої, ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобіля марки «Audi А6», держаний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 .

Транспортний засіб марки «Audi А6», держаний номер НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП був застрахований у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.», згідно полісу № АО/0314905, строк дії з 24.01.2019 року по 23.01.2020 року.

Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Vito 110» державний номер НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди не був застрахований, оскільки відповідач є учасником бойових дій та згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

10.09.2019 року ОСОБА_1 подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

З метою отримання страхового відшкодування, 12.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування на його користь.

Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту «Audi А6», держаний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного за замовленням МТСБУ - вартість транспортного засобу на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди складає 253 252, 53 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 288 127, 87 грн. без ПДВ та з ПДВ складає 399 865, 44 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу з ПДВ становить 136 472, 60 грн.

Позивач, розглянувши заяву представника власника пошкодженого автомобіля прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 100 000, 00 гривень, що підтверджується з історії по картковому рахунку ОСОБА_1 .

Позивач посилаючись на вимоги ст. 1194 ЦК України, зазначив, що оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу з ПДВ становить 136 472, 60 грн., а МТСБУ покрито лише частину шкоди, то залишок підлягає стягненню з відповідача та становить 36 472, 60 гривень (136 472, 60 100 000, 00 грн.).

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу.

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 цього Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.12.2020 у справі № 759/5414/17, від 04.11.2020 у справі № 299/3 583/15-ц, від 05.08.2020 у справі № 362/3680/17; від 14.07.2020 у справі № 525/1592/18.

Відповідно до звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту «Audi А6», держаний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного за замовленням МТСБУ вартість транспортного засобу на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди складає 253 252, 53 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 288 127, 87 грн. без ПДВ та з ПДВ складає 399 865, 44 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу з ПДВ становить 136 472, 60 грн.

Розмір регламентної виплати МТСБУ складає 100 000 гривень.

Таким чином, у силу положень ст. 30 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу підлягала відшкодуванню сума збитків у розмірі 136 472,60 гривень. У той же час, як встановлено судом, 26.02.2020 року МТСБУ здійснено позивачу відшкодування завданої шкоди у розмірі 100 000 гривень.

Відтак, у силу вимог закону розмір невідшкодованої позивачу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 36 472,60 гривень, які і просив стягнути позивач з відповідача.

В свою чергу, представник відповідача у поданому відзиві зазначав, що розмір невідшкодованої позивачу шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може складати лише 36 472, 60 грн., що свідчить про фактичне визнання зменшених позовних вимог, в частині відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36 472, 60 грн.

Доводи представника відповідача, що під час досудового розслідування кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19.07.2019 року, відповідачем за попередньою домовленістю із позивачем було відшкодовано останньому завдані збитки, як моральну так і матеріальну шкоду у розмірі 5000 доларів США, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи у суді та спростовується відповіддю старшого слідчого ВРЗЗС СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області майора поліції Олександра Палєєва, відповідно до якої, в матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_1 про відсутність до ОСОБА_2 будь-яких претензій та відшкодування останньому та членам його родини матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення 19.07.2019 року дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Аналізуючи викладене, оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість зменшених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36 472, 60 грн. та наявність підстав для їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача.

Щодо заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000, 00 грн. судом зазначається наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Судом встановлено, що майно позивача знищено з вини відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди із відповідача є обґрунтованими та зважаючи на глибину фізичних та душевних страждань позивача, внаслідок знищення належного йому майна, ступінь вини відповідача, підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 000, 00 грн., що відповідатиме принципу розумності і справедливості.

Крім того, щодо вирішення питання про судові витрати, суд дійшов наступного.

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, визначено статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи стороною позивача, не надано доказів понесених витрат на правничу допомогу, а тому витрати на праву допомогу не підлягають стягненню з відповідача.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача у розмірі 992, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 223, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст. 1166, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Моторно транспортне страхове бюро України, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36 472 (тридцять шість тисяч чотириста сімдесят дві) гривень 60 копійок, моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень) 00 копійок та судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривень 40 копійок, а всього 47 465 (сорок сім тисяч чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Треті особи: Моторно транспортне страхове бюро України (, юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8), Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (, юридична адреса: м. Київ, пр.-т Героїв Сталінграду, буд. 4 корпус 6-А).

Суддя: І.Ю. Котлярова