ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
_______________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Гапонової А.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Фастові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житлове приміщення, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області (далі відповідач), у якому просила суд визнати за нею право власності на кв. АДРЕСА_1 у порядку приватизації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 9 червня 2020 року виконавчим комітетом Триліської сільської ради винесено рішення № 4 «Про видачу ордерів на жиле приміщення». На підставі вказаного рішення позивачу було надано ордер №10 від 9 червня 2020 року на вселення до кв. АДРЕСА_1 . На підставі даного ордеру позивач вселилася до квартири, де і проживає на даний час. Керуючись наданим правом на приватизацію житла позивач звернулася з заявою до Кожанської селищної ради (представницького органу Кожанської об`єднаної територіальної громади до складу якої увійшла Триліська сільська рада) про приватизацію вказаної квартири, але отримала письмову відмову у реалізації свого права на приватизацію, оскільки у Кожанській селищній раді не створено орган приватизації. Крім того, орган приватизації був відсутній і в Триліській сільській раді, до якої вона зверталася в 2020 році. Враховуючи те, що свідоцтво про приватизацію житла позивачу не видано у зв`язку з тим, що у Кожанській селищній раді не створено орган приватизації, то підстави для оскарження дій органу місцевого самоврядування відсутні. У зв`язку з чим, позивач не може реалізувати своє право на житло через місцеві органи, що змушує її звернутись до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у матеріалах справи наявна заява про розгляду справи без її участі, в якій вона вказала, що підтримує позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від 13.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 07.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкладено судове засідання у справі та визнано явку позивача у судові засідання обов`язковою.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Рішенням №4 від 09 червня 2020 року Виконавчого комітету Триліської сільської ради «Про видачу ордерів на жиле приміщення» вирішено надати ордер на вселення в жиле приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , серед інших, ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_3 , загальною площею 24,3 кв.м. (а.с.12).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 було надано ордер №10 від 9 червня 2020 року на вселення до кв. АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно Довідки №87 від 29.12.2020 виданої ДП «Триліським спиртовим заводом», встановлено, що будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі «ДП «Триліський спиртовий завод», який не має приватизаційного органу (а.с.27).

Як вбачається із довідки, виданою Кожанською селищною радою Фастівського району Київської області №697 від 18.06.2021 року, у вказаній селищній раді відсутній орган приватизації (а.с. 28).

Згідно ч. 2 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань (ч. 1, 3, 5 ст. 9 ЖК України).

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до офіційного тлумачення положення п. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. № 2482-ХІІ Рішенням Конституційного Суду № 15 р-п/2010 від 10.06.2010 р. кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановлену санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла; у власність наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду; весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Як встановлено ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. за № 109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення, громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

Згідно до змісту ч. 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання зави громадянина.

Як зазначалось вище, будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі «ДП «Триліський спиртовий завод».

27 травня 2020 року трудовим колективом ДП «Триліський спиртовий завод» прийняте рішення (Протокол № 7/к) про звернення до Триліської сільської ради з клопотанням про надання ордерів на вселення осіб, зокрема ОСОБА_1 до кв. АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Враховуючи те, що кв. АДРЕСА_1 перебуває на балансі ДП «Триліський спиртовий завод», територіально розташована в с. Триліси, тобто на території Кожанської об`єднаної територіальної громади та до комунальної власності Фастівського району не передавалась, ОСОБА_1 не зверталася до Фастівської РДА по питанню приватизації.

Відповідно положень до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», саме до компетенції виконавчих комітетів сільських рад належать такі повноваження як: облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; облік відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кв. АДРЕСА_1 не відноситься до об`єктів, які не підлягають приватизації.

Обов`язковою умовою для проведення приватизації житла є постійне проживання в ньому. Позивач не зареєстрована, але постійно проживає у кв. АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надала квитанції про оплату комунальних послуг (а.с. 32).

Згідно правового висновку Верховного Суду України щодо співвідношення факту реєстрації і проживання у житлі, викладений у постанові від 30 січня 2013 року у справі №6-125цс12, який полягає у тому, що відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст.8 «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

У той же час, приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У той же час, при зверненні до суду з позовом та протягом розгляду справи позивач не надала суду докази, а саме документи видані органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують її сімейний стан, родинні відносини між членами сім`ї; довідки про реєстрацію місця проживання позивача та за наявності всіх членів її сім`ї, зареєстрованих у квартирі; доказів що підтверджують невикористання нею та членами її сім`ї (за наявності ) житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Так, ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У подальшому, суд визнав явку позивача у судове засідання обов`язковою. У судовому засіданні 12.09.2022 року, 23.11.2022 року, яке було проведено за участі позивача, останньою не подавались підтверджуючі дані обставини документи, не заявлялись клопотання про їх витребування у разі наявності труднощів у їх отриманні.

Зважаючи на відсутність даних доказів, суд позбавлений можливості визнати за нею право власності на кв. АДРЕСА_1 , оскільки фактично позивачем не надано всіх документів, які необхідні для проведення приватизації.

За вказаних обставин, оскільки кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, а документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду надано не було, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовної заяви, згідно норм ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 15, 16ЦК України, ст. 9 ЖК України, ст. ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 211, 258, 263, 264, 265, 268, 352 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затверджене наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 № 396 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. за № 109/17404, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на житлове приміщення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Кожанська селищна рада Фастівського району Київської області, , адреса: Київська область, Фастівський р-н, смт. Кожанка, вул. Заводська, 6-а.

Суддя Осаулова Н.А.

Повний текст рішення суду виготовлено 24.11.2022 року