Провадження №2/521/4546/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі судді Мурзенко М.В., розглянувши позовну заяву Приватного підприємства «Діоніс» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроекологія» про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся із позовом представник Приватного підприємства «Діоніс» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроекологія» про скасування арешту.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 01 липня 2009 року між ПП «ДІОНІС» та ТОВ «Гідроекологія» укладено договір № 1007/21, згідно якого покупець сплачує, а постачальник поставляє покупцю водопідготовче обладнання. У зв`язку з невиконанням умов договору ТОВ «Гідроекологія» направило позовну заяву до Господарського суду Одеської області про стягнення заборгованості. 22 серпня 2011 року Господарським судом Одеської області ухвалив рішення по справі N27/17 -2534-2011 про стягнення заборгованості у розмірі 28 992,69 грн. У вересні 2011 року ТОВ «Гідроекологія» направило наказ Господарського суду на виконання до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. 25 жовтня 2011 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 16 грудня 2011 року державним виконавцем Другого Малиновського Відділу державної виконавчої служби було винесено постанову про арешт коштів боржника у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приват банк». У грудні 2011 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція Закону 2011 року). Заборгованість по судову наказу №27/17 -2534-2011 виданий Господарським судом Одеської області про стягнення грошової суми у розмірі 28 992,69 грн. сплачено ПІП «Діоніс» на розрахунковий рахунок ТОВ «Гідроекологія» у добровільному порядку. ПП «Діоніс» звернулось до ПАТ «Приватбанк» з проханням відкрити поточний банківський рахунок, на що банк відмовив та повідомив про наявний арешт 16 грудня 2011 року накладений державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Суддя, дослідивши матеріали заяви доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 1,2 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

В порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізична особа та якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідності до положень ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за п. 15. ч.1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, у тому числі, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Як зазначається в пункті 3.1.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам», господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства (постанова від 24.04.2019 року Великої Палати Верховного Суду по справі № 2-3392/11).

В даному випадку, з позову вбачається, що 22 серпня 2011 року Господарським судом Одеської області було винеесно рішення по справі N27/17 -2534-2011 про стягнення заборгованості з позивача у розмірі 28 992,69 грн., Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 25 жовтня 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та 16 грудня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника у Южному ГРУ ПАТ КБ «Приват банк», який просить зняти позивач по справі.

Таким чином, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та його належить розглядати в порядку господарського судочинства. У відповідності до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України, у разі якщо суддя виявив, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Такого ж правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 426/16825/16-ц, провадження № 14-497цс18.

Так, згідно ч. 5 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи

Відповідно до ч. 1ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 1 ст. 27 ГПК України встановлено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом та згідно ч. 3 ст. 30 ГПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, суд роз`яснює, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та підсудний Господарському суду Одеської області.

Керуючись ст. 186 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Приватного підприємства «Діоніс» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідроекологія» про скасування арешту.

Роз`яснити позивачу право звернення з відповідними вимогами до господарського суду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14.11.2022 року.

Суддя М.В.Мурзенко