Справа № 185/7524/22
Провадження № 2/185/3159/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2022 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шаповалова І. С., за участю секретаря судового засідання Величко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/7524/22 ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом
12 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що позивачу належить на праві власності вищевказане жиле приміщення на підставі договору дарування від 30.11.1990, посвідченого Першою Палвоградською держнотконторою за р. №1-5151, право власності зареєстровано КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" 05.12.1990. У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте фактично не проживає з 2018 року.
Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив не подав.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до договору дарування від 30.11.1990, посвідченого Першою Палвоградською держнотконторою за р. №1-5151, право власності зареєстровано КП "Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації" 05.12.1990, житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу.
У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровській області від 27.09.2022 року.
Відповідно до акту відповідач зареєстрований, проте фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2018 року.
Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив, що відсутність відповідача в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим приміщенням.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя І. С. Шаповалова