Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р.

Справа153/1407/22

Провадження2/153/254/22-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді - Дзерина М.М.

за участю секретаря судових засідань Поліш Н.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом. В обґрунтування позову зазначив наступне: з 2008 року він проживав разом з ОСОБА_2 в житловому будинку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Будь-яких спадкоємців у нього не залишилось, а тому зазначений об`єкт нерухомості на даний час не має власника. Окрім цього, на сьогоднішній день він продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточні та капітальні ремонти, оскільки завжди там проживає. З метою захисту свого цивільного права та інтересу, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Просив суд позов задоволити.

Представник Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, не заперечує проти задоволення позову, про що суду надано заяву за вх.№6256 від 11.11.2022 року за підписом міського голови, із клопотанням справу розглянути без участі представника міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала, що ще за життя ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 проживав в житловому будинку по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 , тобто з 2008 року ОСОБА_1 добросовісно, безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому ремонти.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що після смерті ОСОБА_2 , тобто з 2008 року ОСОБА_1 безперервно володіє та відкрито користується житловим будинком по АДРЕСА_1 , доглядає за будинком та утримує його, робить в ньому ремонти.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2008 року по даний час проживає по АДРЕСА_1 (довідка видана старостою Бушанського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області від 03.10.2022 року №03-07.2/298 (а.с.10).

З копії довідки виданої КП «Ямпільським РБТІ» від 15 серпня 2022 року №316 встановлено, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.11).

З довідки виданої старостою Бушанського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області від 31.10.2022 року №03-07.2/236 встановлено, що за ОСОБА_2 (який помер) рахується житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.12).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що з 2008 року по даний час позивач добросовісно та відкрито користується житловим будинком з належними до нього надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 та рахується за покійним ОСОБА_2 . Позивач фактично здійснює функції володільця; своїми правомірними діями позивач заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Також, згідно з п.9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні встановити, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач довів факт набуття ним права власності за набувальною давністю, оскільки він добросовісно і відкрито, безперервно користується нерухомим майном на протязі більше чотирнадцяти років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності за набувальною давністю за позивачем.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 142, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.344 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок з належними надвірними будівлями, що складає загальну площу 34,2 кв.м., житлова 13,5 кв.м, допоміжна, 20.7 кв.м, розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий М.М. Дзерин