Справа № 375/1266/21
Провадження № 2/375/45/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Чорненької О.І.,

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Шевчука Ю.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Рокитне, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін

До Рокитнянського районного суду Київської області звернулася позивачка із позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позивачка обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідачі порушують правила добросусідства шляхом порушення меж їхніх суміжних земельних ділянок, розміщення огорожі та будівельних споруд на своїй земельній ділянці з порушення будівельних норм.

Неодноразовими звернення позивачки та її чоловіка до відповідачів, щодо припинення порушення правил добросусідства та меж земельних ділянок, не було досягнуто бажаного результату.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлений до них позов не визнають, посилаючись на обгрунтування викладені у відзивах на позов.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 07.10.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 22.12.2021 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 30.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 24.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

На судовий розгляд справи призначений 27.10.2022 прибули позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 . Сторона позивача заявлений позов підтримали повністю посилаючись на обгрунтування викладені у позовній заяві та додатках до неї. Позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні її земельною ділянкою шляхом знесення збудованої огорожі, що знаходиться на земельній ділянці позивача зі сторони суміжної земельної ділянки землекористувача ОСОБА_4 згідно до кадастрового плану земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та зобов`язати відповідачів по справі здійснити перебудову колодязя для збору дощової води та зробити водовідведення дощових вод відповідно до норм ДБН 360-92.

У судове засідання прибув представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Шевчук Ю.І. Зазначив, що сторона відповідача не визнає заявленого позивачем позову та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі посилаючись на обгрунтування викладені у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув. Однак, надіслав до суду відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, так як він не є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником житлового будинку АДРЕСА_1 з 13.04.2004, що доводиться Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 13.04.2004 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.04.2004 та рішенням № 768 від 30.12.1997.

Згідно з Ділом 38 проекту забудови земельної ділянки індивідуального забудівника ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , проект забудови розпочато в липні 1990 року та закінчено в липні 1993 року. Відповідно до Акту державної технічної комісії прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку і господарських будівель від 06.02.2004, забудова розпочата в 1990 році та закінчена в 2004 році.

Після введення житлового будинку в експлуатацію, позивач з чоловіком постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Рокитнянської селищної ради Київської області № 1632 від 04.09.2019 на ім`я ОСОБА_1 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,1272 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель на споруд, з кадастровим номером: :01:019:0068, що розташована у АДРЕСА_1 .

Керуючись кадастровим планом зовнішніх меж земельної ділянки позивача, площа земельної ділянки позивача становить 0,1272 га: під забудовою 0,0400 га, сільськогосподарські землі 0,0872 га. Згідно з описом меж: від А до Б - землі загального користування ( АДРЕСА_2 ), від Б до ОСОБА_6 , від В до ОСОБА_7 , від Г до ОСОБА_8 та від Д до А - ОСОБА_9 .. Керуючись Актом про встановлення на місцевості і погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання межових знаків землекористувачу земельної ділянки від 04.03.2020. Обрисом земельної ділянки та Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 29.06.2020, встановлення межових знаків земельної ділянки яка належить позивачу погодили лише користувачі суміжних земельних ділянок: ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (зеемльні ділянки яких приватизовані).

Актом № 05 від 02.03.2020 погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_2 встановлено, що між суміжними землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_11 існує чітка межа. Земельна ділянка ОСОБА_11 приватизована, тому причин для не підписання акту погодження меж земельної ділянки не має.

Відповідно до акту № 18 від 04.01.2020 встановлено, що при повторному обстеженні земельної ділянки ОСОБА_1 за АДРЕСА_1 , зі сторони ОСОБА_4 обгороджена парканом та не відповідає Схемі розміщення земельної ділянки з масштабом 1:2000 із паспорта забудови земельної ділянки. Комісією було зафіксовано та встановлено межові знаки (кілки) в натурі та рекомендовано провести приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 по встановлених межових знаках та дотримуючись норм правил добросусідства згідно чинного законодавства.

Рішенням Рокитнянської селищної ради Київської області № 2001 від 25.06.2020 затверджено матеріали вказаної документації із землеустрою та передано у власність позивачці.

Право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_1 зареєстровано 14.09.2020, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 224216440 від 16.09.2020, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237, номер запису про право власності: 38201709.

Позивач вказує, що порушеннями правил добросусідства зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є наступні побудовані споруди:

- очисна споруда каналізація та вигрібна яма, яка побудована відповідачем 2, знаходяться на відстані менше 15 м від вікон житлового будинку позивача, шо є порушенням п. 3.25. п.3.26 норм ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, крім того каналізація є не герметична, тому погріб позивача заливає каналізаційними стоками;

- колодязь для збору дощової води, який знаходиться на відстані 2 м. від будинку позивача, який є також не герметичний. Вода в колодязі не відкачується. В зв`язку з нахилом поверхні землі в сторону земельної ділянки позивача, як наслідок, вода з колодязя просочується в грунт, виникає перезволоження грунтів бутового фундаменту будинку позивача зі сторони відповідача, що завдає значної шкоди фундаменту будинку, несущій стіні, просідає угол будинку та інше;

- огорожа з металопрофілю з фундаментом, яка була побудована в липні 2019 року, що розташована на території приватизованої земельної ділянки позивача та на відстані менше ніж 1 м. від будинку позивача, висотою від 2,5 - 3,0 м., що є порушенням п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», де дозволено проектування огородження як окремих земельних ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. При цьому висота огороджень має бути не більше ніж 2 м. на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м. на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання території. Оскільки огорожа побудована сильно близько до будинку позивача та значно більшої висоти, ніж передбачено нормами, утворилася тінь та погане провітрювання стіни будинку зі сторони огорожі, відповідно почала по стіні розповсюджуватися пліснява.

На підтвердження порушення відповідачами позивачем надано фотознімки на яких чітко видно побудовані огорожі суміжних землекористувачів та порушення меж відповідачами, а саме забиті кілки - межові знаки в натурі (фотознімки додані до справи № 1-4). На фотознімках № 5 - 10 зображено порушення відповідачами норм ДБН (фотознімки додані до справи).

Підтвердженням факту порушення правил добросусідства суміжними користувачами та наявності спору між сторонами справи є Акти узгоджувальних комісій № 9 від 02.07.2019, №13 від 29.08.2019, №16 від 07.11.2019.

Позивач неодноразово звертався до голови Рокитнянської селищної Ради щодо здійснення ними впливу на відповідачів (доказом є Скарга від 05.08.2021), результату досягнуто не було, так як у відповіддю № 03-12-933 від 06.09.2021 на скаргу рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у володінні земельною ділянкою.

02.05.2022 до суду надійшов відзив від відповідача-2 по справі - ОСОБА_5 , де зазначає, що даний позов є надуманий, безпідставний, не обгрунтований належними і допустимими доказами і має очевидно штучний характер. Тому задоволенню не підлягає. Більше того, ОСОБА_5 не є по даній справі належним відповідачем. Так як відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 .02.2021, його батько ОСОБА_4 є одноособовим власником цілого житлового будинку садибного типу АДРЕСА_2 , та відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2021 - присадибної земельної ділянки площею 0,121 га. кадастровий номер :01:019:0073.

Тому, ОСОБА_5 зазначає, що немає жодних прав щось будувати чи зносити (демонтувати) на вказаній земельній ділянці.

02.05.2022 до суду надійшов відзив від відповідача-1 по справі - ОСОБА_4 , де зазначає, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2021, він є одноособовим власником цілого житлового будинку садибного типу АДРЕСА_2 . Будинок 1982 року забудови з наступними господарськими будівлями і спорудами: - сарай-літня кухня 1983 року побудови; туалет позначений за №4; забор позначений №№ 1-3; колодязь позначений №5. Право власності підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 16.10.1995, реєстровий № НОМЕР_2 в книзі № 23.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2021 ОСОБА_4 є одноособовим власником присадибної земельної ділянки площею 0,121 га. кадастровий номер :01:019:0073 за адресою АДРЕСА_2 .

Щодо самовільного захвату земельної ділянки позивачки з боку відповідачів по всій довжині межі на ширину від 20 до 70 см, ОСОБА_4 спростовує наступними письмовими доказами. Лстом від 06.09.2021 №03-12-933 Рокитнянська селищна рада повідомляє наступне, що ОСОБА_1 була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості) та отримано право приватної власності на земельну ділянку від 14.09.2020. Станом на 06.09.2021 згідно Публічно кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0068 яка розташована по АДРЕСА_2 не перетинається з земельною ділянкою кадастровий номер :01:019:0073 по АДРЕСА_2 .

Відсутність самовільного захвату земельної ділянки позивача з боку відповідачів по всій довжині межі підтверджується також рішенням 52 сесії 7 скликання Рокитнянської селищної ради № 2001 від червня 2020 року, яким затверджено матеріали технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1272 га, що передається у власність ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 кадастровий номер :01:019:0068. Враховуючи відсутність спірних питань при встановленні та узгодженні меж земельної ділянки визначити її остаточний розмір. Відсутність самовільного захвату земельної ділянки позивача з боку відповідачів по всій довжині межі підтверджується також наданою позивачем технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Так на кадастровому плані (масштаб 1:1000) та абрисі земельної ділянки від 29.06.2020 вбачається, що межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позначена літерами «Б-В» і межові знаки зафіксовано на початку і в кінці по лінії існуючого паркана.

Також, зазначає, що будівля ОСОБА_1 розташована менш ніж 2 метри від спільної межі та не облаштована ринвами, в результаті чого дощові води потрапляють на сусідню земельну ділянку ОСОБА_5 тим самим спричиняють незручності як позивачці так і ОСОБА_4 . Щодо колодязя для збору дощової води за адресою АДРЕСА_2 то він був демонтований і станом на 06.10.2021 його вже не існувало.

Таким чином, відповідач ОСОБА_4 вважає, що позовні вимоги щодо порушення межі земельної ділянки позивача з боку відповідачів є надуманими, безпідставними, не обгрунтованими належними і допустимими доказами і мають очевидно штучний характер.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 5ст. 319 ЦК України, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. г) ч.1 ст.91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до вимог ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п. 7 постанови № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України).

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки вважаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Згідно зі ст. ст. 77, 78 ЦПК України, докази повинні бути належними та допустимими. При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 не є власником житлового будинку садибного типу АДРЕСА_2 , та земельної ділянки під ним. Відтак, не є суміжним користувачем земельної ділянки ОСОБА_1 та є неналежним відповідачем за заявленим позовом, тому не має обов`язку перед позивачем на відновленння добросусідських відносин.

Щодо самовільного заняття земельної ділянки позивачки відповідачем ОСОБА_4 зя`совано наступне, що самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з об`єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно-правовим актом України; з суб`єктивної сторони - такі дії є винними.

Як було встановлено судом, відповідачем ОСОБА_4 надано суду докази в підтвердження факту правомірності користування ним земельною ділянкою, на якій розташований паркан з металопрофілю, що підтвержується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2021, де ОСОБА_4 є одноособовим власником присадибної земельної ділянки площею 0,121 га. кадастровий номер :01:019:0073 за адресою АДРЕСА_2 .

За даним Публічно кадастрової карти України земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0068, яка розташована по АДРЕСА_2 та перебуває у власності позивачки не перетинається з земельною ділянкою кадастровий номер :01:019:0073 по АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 .

Крім того, на кадастровому плані (масштаб 1:1000) та абрисі земельної ділянки позивачки від 29.06.2020 вбачається, що межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позначена літерами «Б-В» і межові знаки зафіксовано на початку і в кінці по лінії існуючого паркана.

Однак, огорожа з металопрофілю з фундаментом, яка була побудована на спільній межі сторін на відстані менше ніж 1 м. від будинку позивача, висотою дійсно більша від 2,0 м, що є порушенням п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», де дозволено проектування огородження як окремих земельних ділянок, так і усієї прибудинкової території садибної забудови. При цьому висота огороджень має бути не більше ніж 2 м. на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м. на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання території.

Так як, огорожа побудована значно більшої висоти, ніж передбачено нормами, позивачці це створює незручності у користуванні житловим будинком через утворення тіні та поганим провітрювання стіни будинку зі сторони огорожі, тому огорожа (паркан) підлягає приведенню у відповідності до норм вимог п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», де вказано, що висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Щодо колодязя для збору дощової води за адресою АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_4 вказує на те, що він був демонтований і станом на 06.10.2021 його вже не існувало, однак до суду відповідачем не надано жодних підтверджуючих даний факт доказів.

Тому, для уникнення скупчення дощових та талих вод на земельній ділянці позивачки, їх просочування в грунт, що завдає значної шкоди фундаменту її будинку, несущій стіні, просіданню будинку та інше, відповідачу ОСОБА_4 необхідно облаштувати колодязь для збору дощової води та організувати відведення дощових і талих вод шляхом облаштування, на вибір відповідача, закритої дощової каналізації або відкритих пристроїв водовідведення на власній земельній ділянці.

Питання щодо приведення у відповідність очисної споруда каналізації та вигрібної ями до вимог п. 3.25. п.3.26 норм ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, позивачем ОСОБА_1 у позовних вимогах не ставиться, тому судом це питання не вирішувалось.

Аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, є частково обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплачений нею при поданні позовної заяви, що підтверджується копією квитанції № 9 від 30.09.2021.

Керуючись ст.ст. 91, 103, 152, ЗК України, ст.ст. 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні суміжної земельною ділянкою зі сторони ОСОБА_1 шляхом приведення збудованої огорожі відповідно до вимог п. 6.7. ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", а саме висота огороджень має бути не більше ніж 2,0 м на межі сусідніх земельних ділянок та не більше ніж 2,5 м на межі з вулицею для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Зобов`язати ОСОБА_4 облаштувати колодязь для збору дощової води та організувати відведення дощових і талих вод шляхом облаштування закритої дощової каналізації або відкритих пристроїв водовідведення на власній земельній ділянці відповідно до вимог ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень сплачений при поданні позовної заяви, що підтверджується копією квитанції № 9 від 30.09.2021.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання на нього апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлено 06 листопада 2022 року.

Повне найменування сторін

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

представник позивача: адвокат Заліський Богдан Сергійович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4578/10 від 21.07.2011, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1145115 від 05.10.2021, місце здійснення діяльності: АДРЕСА_4 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

відповідач 1: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;

представник відповідача ОСОБА_4 : адвокат Шевчук Юрій Івановича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 320 від 09.07.1999, діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1208807 від 24.05.2022;

відповідач 2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА