КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-ві/947/10/22
УХВАЛА

23.11.2022 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Петренка В.С. по цивільній справі №947/14376/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси під головуванням судді Петренко В.С. на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 608 від 16 червня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Тетяною Андріївною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 355 552,94 грн.

15.11.2022 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Петренка В.С. на підставі ст.ст. 36, 37, 38 ЦПК України.

В обґрунтування наданої до канцелярії суду 15.11.2022 року заяви про відвід ОСОБА_1 посилається на те, що 09.11.2022 року відбулось перше підготовче судове засідання по вказаній справі, в ході якого головуючим суддею Петренко В.С. було грубо порушено принципи здійснення цивільного судочинства та конституційні її права, у зв`язку з чим нею - ОСОБА_1 11.11.2022 року було подано заяву про відвід судді.

10 листопада 2022 року під час ознайомлення із матеріалами справи, шляхом відео- та фотофіксації, їй стало відомо про долучення з ініціативи головуючого судді Петренка В.С. та підшиття до матеріалів цивільної справи №947/14376/22 відомостей з Єдиного Реєстру адвокатів України про ОСОБА_1 , яка займається незалежною професійною діяльністю та за фахом є адвокатом, в яких міститься інформація номер та дату видачі свідоцтва, орган, що видав свідоцтво, номер та дату прийняття рішення.

На думку ОСОБА_1 , вказані дії головуючого судді Петренка В.С. вона розцінює як незаконну обробку її персональних даних щодо її особистого життя, що перебуває під охороною держави, відповідно до п.6 ч.1 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», переслідування та використання інформації у власних цілях, що підтверджує в черговий раз упередженість, необ`єктивність та зацікавленість головуючого судді Петренка В.С. в кінцевому результаті розгляду справи.

ОСОБА_1 вважає цю інформацію конфіденційною, оскільки інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, є конфіденційною та може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частини 2 статті 21 Закону України "Про інформацію").

В подальшому ОСОБА_1 стверджує, що грубе порушення основних засад здійснення цивільного судочинства суддею Петренко В.С. призвело до порушення прав відповідача ОСОБА_1 доступу до правосуддя, а саме: права на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії.

Проміж викладене, відповідачка у поданій заяві підтверджує, що в неї відсутні сумніви щодо необ`єктивності, упередженості головуючого судді, який дозволяв собі відмовляти у клопотаннях відповідача ще до наведення підстав, відкрито займав позицію позивачки, ігнорував нормативно-правові акти України та виносив протокольні ухвали на підставі суб`єктивних міркувань та припущень, із забороною відповідачу наводити власну правову позицію та застосуванням п`яти безпідставних заходів процесуального примусу за одне судове засідання, користуючись посадовим становищем.

За наслідком розгляду вказаної заяви, ухвалою Київського районного суду міста Одеси під головуванням судді Петренка В.С. від 21.11.2022 року зокрема заявлений ОСОБА_1 відвід судді Петренка В.С., який надійшов до суду 15.11.2022 року, як і відвід, який надійшов до суду 14.11.2022 року, визнані необґрунтованими. Заяви передані до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України суддів, які будуть вирішувати питання про відводи судді Петренка В.С.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказану заяву ОСОБА_1 про відвід судді Петренка В.С. від 15.11.2022 року за вх. №46373, розподілено судді Калініченко Л.В.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

На підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суддею проведено розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід судді Петренка В.С. без повідомлення учасників справи та за їх відсутності в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись за суб`єктивними та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року в справі «Білуха проти України» (Biluha v. Ukraine), п. 49).

Із урахуванням наведеного вище, слід вважати, що особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести належними доказами факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 заяви про відвід судді Петренко В.С., яка надійшла до суду 15.11.2022 року, підставою для відводу судді є незгода з діями головуючого по справі стосовно приєднання та підшиття до матеріалів цивільної справи №947/14376/22 відомостей з Єдиного Реєстру адвокатів України про ОСОБА_1 , яка займається незалежною професійною діяльністю та за фахом є адвокатом, в яких міститься інформація номер та дату видачі свідоцтва, орган, що видав свідоцтво, номер та дату прийняття рішення, тобто з процесуальним рішенням головуючого по справі, ухваленим в судовому засіданні.

Разом з тим, як вже судом зазначалось, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді у відповідності до ч.4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

Крім того, за загальним правилом ухвалені суддею судові рішення, до яких у відповідності до положень статті 258 ЦПК України належать ухвали суду, не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами ЦПК України.

У той же час, процесуальні права і обов`язки сторін по справі, передбачені зокрема Цивільним Процесуальним Кодексом України, яким у тому числі закріплено право на оскарження судових рішень у визначених законом випадках.

Саме до цього висновку також зводяться висновки Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності наведені у Висновку №3, які наголошують зокрема на тому, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Приймаючи вищевикладене, суддя вважає вищевказану підставу для відводу судді Петренка В.С. по цивільній справі №947/14376/22, як і підставу у його упередженості та об`єктивності, необґрунтованою та безпідставною.

Також, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом її оприлюднення у засобах масової інформації (в офіційних друкованих виданнях, на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет, на інформаційних стендах та будь-яким іншим способом) та через надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до Закону України «Про інформацію», конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у підготовчому засіданні 09.11.2022 року, з метою з`ясування, чи є ОСОБА_1 адвокатом та з метою з`ясування необхідності роз`яснення їй прав та обов`язків, судом, з власної ініціативи, на підставі ч. 7 ст. 81 ЦПК України, було здійснено роздруківку з Єдиного реєстру адвокатів України та з`ясовано, що відповідач - ОСОБА_1 перебуває на обліку у Раді адвокатів Одеської області, номер свідоцтва - 004246; дата видачі свідоцтва - 19.08.2020; орган, що видав - Рада адвокатів Одеської області; номер рішення -42; дата прийняття рішення - 19.08.2020 року.

Як вбачається, вказана інформація була отримана судом з офіційного сайту Національної асоціації адвокатів України - http://unba.org.ua/, який перебуває у відкритому та вільному доступі, а відтак оприлюднена на ньому інформація є публічною та не відноситься до конфіденційної.

За наслідком викладеного, вказані доводи ОСОБА_1 , як підстава наявності сумнівів в неупередженості та об`єктивності судді Петренка В.С., є безпідставними.

Посилання ОСОБА_1 на наявність інших підстав, які зумовили подання нею іншої заяви про відвід судді Петренко В.С., яка надійшла до суду 14.11.2022 року, не приймаються в рамках розгляду цієї заяви, оскільки є предметом розгляд іншої заяви.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, судом не встановлено.

Разом з тим, суд приймає наявність можливих емоційних страждань у ОСОБА_1 щодо незгоди з наявним судовим спором та емоційних хвилювань стосовно наслідків його розгляду, однак суд зауважує, що перш за все суд керується Конституцією України, ЦПК України, Законами України "Про міжнародне приватне право", Законами України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тощо, із рішучим дотриманням правил Верховенства права, а кожна особа має право в порядку, встановленому Законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, оскільки в протилежному разі та незабезпеченні особі доступу до суду, може бути порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи вищевикладене, суддя вважає відсутніми будь-які підстави для відводу Петренко В.С. в рамках цивільної справи №947/14376/22, наявності будь-яких сумнівів у його упередженості та об`єктивності, що в свою чергу одночасно особисто визнано ОСОБА_1 у поданій нею заяві про відвід судді, а саме: «В мене як відповідача відсутні сумніви щодо необ`єктивності, упередженості головуючого судді Петренка В.Я….».

На підставі викладеного, суддя вважає заяву ОСОБА_1 про відвід судді Петренка В.С. необґрунтованою, безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Петренка В.С. по цивільній справі №947/14376/22 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Тетяни Андріївни, Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Калініченко Л. В.