Справа № 368/691/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2022 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Закаблук О.В.

При секретарі - Балацька В.В.

За участі:

Представник позивача - адвокат Клапчук Ф.П.

Представник відповідача - адвокат Жаботенко І.В.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області заяву адвоката Фролова Всеслава Олеговича про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, справа № 368/691/20, провадження № 2/368/409/20, суд, -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2020 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, (а.с., 1 2), в прохальній частині якої позивач просить суд винести рішення, на підставі якого:

- Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 (шість тисяч) грн., щомісячно, з моменту отримання звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

02.07.2020 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи була визначена суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., ( а.с., 12).

03.07.2020 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 187 - 192, 260, 261, 274, 353 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, ( а.с., 14 15).

23.07.2020 року Кагарлицьким районним судом винесено заочне рішення, (а.с., 22 24), на підставі якого:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів : твердій грошовій сумі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації с. Музиківка Білозірського району Херсонської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації с. Музиківка Білозірського району Херсонської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

05.11.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року по справі № 368/691/20, (а.с., 39 45), в якій зазначено наступне:

- «23» липня 2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено заочне рішення по справі № 368/691/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду:

«23» липня 2020 року, Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено заочне рішення по справі № 368/691/20 за позовом ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позивач) до ОСОБА_2 (надалі за текстом - Відповідач) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, копію заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20, Відповідач не в день його проголошення, не пізніше не отримував та взагалі не знав про існування даного рішення та про те, що його дружина звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач з «16» грудня 2019 року не перебував на території України, оскільки виїхав на територію Республіки Польща з метою працевлаштування та «01» жовтня 2021 року, Відповідач повернувся з Республіки Польща на територію України.

Про існування заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20, Відповідач дізнався лише 01.10.2021 року, коли під час перетинання державного кордону України з метою проходження самоізоляції встановив мобільний додаток «Дія». Після встановлення мобільного додатку «Дія» Відповідачу надійшло повідомлення, що відносно нього відкрите виконавче провадження № 62934847. У зв`язку з цим, Відповідач почав з`ясовувати на підставі якого документу було відкри ю виконавче провадження та при з`ясуванні підстав виявилось, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого документу виданого Кагарлицьким районним судом Київської області.

У зв`язку з вищезазначеним, на офіційному веб-порталі судової влади України побачив справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Кагарлицького районною суду Київськім області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20 є поважними, тому прошу поновти процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кагарлицькою районною суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20.

Обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засіданни та (або) неповідомлення їх суду, а також про поважність причини не подання відзиву полягають в наступному:

«02» липня 2020 року, Позивач звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовною заявою до Відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час звернення до Кагарлицького районного суду Київської області у позовній заяві Позивач вказала адресу Відповідача: Херсонська область, Біломорський район, с. Музиківка, вул. 1 травня, 20.

«03» липня 2020 року, ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Також, в ухвалі Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 зазначено про те, що копію ухвали надіслати учасникам справи, а також відповідно до законодавства України разом з копією ухвали про відкриття провадження надсилається копія позовної заяви з додатками для Відповідача.

Однак, ані копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 про відкриття провадження, ані копію позовної заяви про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, - Відповідач не отримував у зв`язку з тим, що з 16.12.2019 року по 01.10.2021 року Відповідач перебував на територіі Республіки Польща, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті Відповідача

Слід зазначити, що Відповідач взагалі не знав про існування судового процесу.

Крім того, навіть якщо припустити, що Відповідач отримав би копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі N» 368/691/20 про відкриття провадження та копію позовної заяви, судом фактично було позбавлено право Відповідача на подання відзиву на позовну заяву, оскільки ухвалою по справі визначено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до вищезазначеної ухвали вбачається, що 03.07.2020 року судом відкрито провадження, а вже 23.07.2020 року винесено рішення по справі № 368/691/20, що з огляду на відстань між м. Кагарлик Київської області та с. Музиківка Херсонської області є фактично неможливо встигнути реалізувати права Відповідача, оскільки почтові відправлення між такою великою відстанню (приблизно 509 км) надходять не менше 4-х робочих днів з м. Кагарлик. Київської області до с. Музиківка. Херсонської області та по менше 4-х робочих днів з с. Музиківка. Херсонської області до м. Кагарлик Київської області.

Отже, особливою умовою для ухвалення заочного рішення є те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, однак цим було порушено право Відповідача на справедливий судовий розгляд.

Однак, як зазначалось про існування заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20, як і самої справи Відповідач дізнався лише 01.10.2021 року, коли під час перетинання державного кордону України з метою проходження самоізоляції встановив мобільний додаток «Дія»

З огляду на вищевикладене вбачається, що Відповідач копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 про відкриття провадження та копію позовної заяви про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не отримував, тому Відповідач був позбавлений можливості надати до суду відзив на позовну заяву, чим в результаті було порушено його право на справедливий судовий розгляд.

Заперечення проти вимог Позивача:

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначала, що 23.11.2013 року між нею та Відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 42.

За час перебування у шлюбі, мають спільну дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вона самостійно, власними силами та за допомогою своїх батьків, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їхнього сина. Відповідач допомагав утримувати сина до певного часу, але на даний момент тільки обіцяє, але допомоги на утримання сина не має, тому просила стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на у тримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн., щомісячно, - з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а також враховуючи потреби дитини у повноцінному харчуванні та лікуванні з огляду на рівень цін в Україні, тому з Відповідача на користь Позивачки вважав за доцільне стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 6000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття.

Однак, Відповідач ознайомившись з заочним рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20 вважає вказане рішення таким, що суперечить приписам чинного законодавства, оскільки при його прийнятті мало місце неправильне застосування норм матеріального права, внаслідок чого це призвело до прийняття неправильного рішення з огляду на наступне:

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, па які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених іими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України чітко визначено загальний обов`язком батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

У Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Стаття 3 Конвенції ООН про права дитини передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичною, розумовою, духовною, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів, а саме:

1 ) стан здоров`я іа матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становите платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна іа майнових прав, утому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може бути присуджений судом у разі достатності за робітку (доходу ) платника аліментів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України докази встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд бере до розгляду лише ті докази, які стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як стверджує Позивач у позовній заяві, - Відповідач працює не офіційно та отримує достойну заробітну плату, проте не отримує офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, що не дає можливості визначити розміру частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, тому при таких обставинах необхідно стягнути з Відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн.

Однак, такі доводи Позивача не заслуговують на увагу, оскільки Позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів в рахунок обгрунтування вищевказаних фактів та обставин, пов`язаних з тим, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в тому розмірі, який вказаний у позовній заяві.

Доказів того, що Відповідач має неофіційний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти в заявленому розмірі щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, Позивачем суду не надано.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, зважаючи на вищевказане, посилання Позивача на те, що Відповідач матеріально забезпечений, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі, не підтверджується належними та допустимими доказами, обов`язок яких надати з підстав, передбачених ст. 81 ЦПК України, покладається в тому числі і на Позивача.

Крім того, оскільки Позивач та Відповідач, є батьками дитини ОСОБА_3 , то в рівній мірі несуть обов`язки щодо його виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на Відповідача чи Позивача.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що Позивач для доведення наведених у позовній заяві обставин, крім власного твердження, не надала жодних доказів, не кажучи про їх належність, достатність і допустимість. Вимога Позивача про стягнення аліментів у розмірі 6000,00 грн. жодним чином не обгрунтована саме таким розміром аліментів, а також Позивачем не доведено належними та допустимими доказами можливість Відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі.

Слід зазначити, що Відповідач жодним чином не ухиляється від обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії. встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справ.

Верховний Суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11.01.2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.00.2011 року у справі № 6-27145св11.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 12, 81, 263, 284, 287, 288 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, - представник позивача просить суд винести судове рішення у виді ухвали, згідно якої:

1. Прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року по справі № 368/691 20;

2. Визнати поважною причину пропуску строку на подання заяви та поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року по справі №> 368/691/20;

3. Переглянути заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року по справі № 368/691/20;

4. Скасувати заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року по справі № 368/691/20;

5. Призначити справу № 368/691/20 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05.11.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла письмова заява про відвід судді Шевченко І.І., ( а.с., 56 60).

05.11.2021 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи в частині перегляду заочного рішення була визначена суддя Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І., ( а.с., 63).

17.11.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області заява про перегляд заочного рішення була залишена без розгляду та надано стороні відповідача строк на усунення недоліків, допущених при поданні заяви про перегляд заочного рішення суду, ( а.с., 64).

28.12.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла уточнена заява про перегляд заочного рішення суду, ( а.с., 68 71).

04.01.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, ( а.с., 80), згідно якої призначено до судового розгляду заяву про перегляд заочного рішення на 09 год. 00 хв. 28.01.2022 року.

28.01.2022 року слухання справи відкладено на 14 год. 00 хв. 22.02.2022 року в зв`язку з клопотанням представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Клапчука Ф.П., (а.с., 94).

22.02.2022 року справа була знята з розгляду в зв`язку з зайнятістю головуючої судді Шевченко І.І. в кримінальній справі № 375/57/22, призначено наступне судове засідання на 13 год. 30 хв. 17.03.2022 року, ( а.с., 105).

17.03.2022 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 10.05.2022 року в зв`язку з неявкою сторін, ( а.с., 112).

10.05.2022 року слухання справи не відбулося.

25.05.2022 року слухання справи призначено на 09 год. 00 хв. 01.06.2022 року, ( а.с., 133).

01.06.2022 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, ( а.с., 139), на підставі якої:

- Вважати необгрунтованою заяву представника заявника (відповідача) - ОСОБА_2 адвоката Жаботенко Інни Вікторівни про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І.

- Передати заяву представника заявника (відповідача) - ОСОБА_2 адвоката Жаботенко Інни Вікторівни про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 1ст. 33 ЦПК України, який буде розглядати цю заяву про відвід.

03.06.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи в частині відводу судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко І.І. був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/691/20, провадження № 2 ві/368/1/22.

Слухання справи в частині вирішення питання відводу судді було призначено на 15 год. 00 хв. 13.06.2022 року.

13.06.2022 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, (а.с., 152 157), згідно з якою:

1. Заяву про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко Ірині Іванівні, яка подана представником відповідача ОСОБА_2 , - адвокатом Жаботенко Інною Вікторівною в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, - задоволено;

2. Відвести суддю Кагарлицького районного суду Київської області Шевченко Ірину Іванівну від участі в цивільній справі № 368/691/20, провадження № 2 - п/368/5/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

3. Цивільну справу № 368/691/20, провадження № 2 - п/368/5/22, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, - направити до канцелярії Кагарлицького районного суду Київської області для визначення іншого судді цього ж суду для слухання справи, в порядку, передбаченому п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України.

16.06.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи в частині перегляду заочного рішення був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/691/20, провадження № 2 ві/368/1/22.

Слухання справи в частині перегляду заочного рішення було призначено на 15 год. 00 хв. 18.07.2022 року.

18.07.2022 року слухання справи в частині перегляду заочного рішення було відкладено на 16 год. 00 хв. 08.09.2022 року в зв`язку з письмовим клопотанням представника позивача.

08.09.2022 року судове засідання в частині перегляду заочного рішення було відкладенона 11 год. 00 хв. 07.10.2022 року в зв`язку з неявкою сторін.

В судове засідання, яке відбулося 07.10.2022 року, відповідач ОСОБА_2 не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Жаботенко І.В.

В судовому засіданні, яке відбулося 07.11.2022 року, представник позивача ОСОБА_2 , - адвокат Жаботенко І.В. вимоги, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, - підтримала, та просила їх задовольнити, обгрунтовувала свою правову позицію обставинами справи та нормами права, які вказані в мотивувальній частині заяви про перегляд заочного рішення, та які судом наведено в мотивувальній частині даної ухвали, - вище по тексту.

В судове засідання, яке відбулося 07.10.2022 року, позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився її представник, - адвокат Клапчук Ф.П.

В судовому засіданні, яке відбулося 07.10.2022 року, представник позивачки ОСОБА_1 , - адвокат Клапчук Ф.П. категорично заперечував проти задоволення вимог, викладенихї в прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення, а тому просив відмовити в їх задоволенні, так як вважає, що рішення суду було постановлене з повним дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд, вислухавши представника відповідача, яка підтримала вимоги, викладені в прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення та просила їх задовольнити, вислухавши представника позивачки, який категорично заперечував проти задоволення вимог, викладених в заяві про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи в частині, що стосується обставин, які враховуються судом при вирішенні питання про перегляд заочного рішення судом, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в прохальній частині заяви про перегляд заочного рішення, - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своєє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

- так, відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Перш за все суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 не з`явився в судове засідання з поважних причин, не знав, не міг знати про судові засідання, не знав про винесене рішення, а тому в даному випадку порушено законні права та інтереси відповідача ОСОБА_2 з огляду на наступні обставини, встановлені судом в судовому засіданні:

- 23 липня 2020 року Кагарлицьким районним судом Київської області було винесено заочне рішення по справі № 368/691/20 за позовом ОСОБА_1 (надалі за текстом - Позивач) до ОСОБА_2 (надалі за текстом - Відповідач) про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, - копію заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20, Відповідач не в день його проголошення, ні пізніше, - не отримував, та взагалі не знав про існування даного рішення та про те, що його дружина звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з копії закордонного паспорта, - відповідач з «16» грудня 2019 року не перебував на території України, оскільки виїхав на територію Республіки Польща.

01 жовтня 2021 року Відповідач повернувся з Республіки Польща на територію України.

Про існування заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20, Відповідач дізнався лише 01.10.2021 року, коли під час перетинання державного кордону України з метою проходження самоізоляції встановив мобільний додаток «Дія».

Після встановлення мобільного додатку «Дія» Відповідачу надійшло повідомлення, що відносно нього відкрите виконавче провадження № 62934847.

У зв`язку з цим, Відповідач з`ясувавщо виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого документу, виданого Кагарлицьким районним судом Київської області, - внаслідок видання заочного рішення, як такого, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Кагарлицького районною суду Київськім області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20 є поважними, тому слід поновити такий процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Кагарлицькою районною суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20.

Окрім того, суд звертає увагу на ту обставину, що 03 липня 2020 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області по справі № 368/691/20 було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Також, - в ухвалі Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 зазначено про те, що копію ухвали надіслати учасникам справи, а також відповідно до законодавства України разом з копією ухвали про відкриття провадження надсилається копія позовної заяви з додатками для Відповідача.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, - ані копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 про відкриття провадження, ані копію позовної заяви про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, - Відповідач не отримував у зв`язку з тим, що з 16.12.2019 року по 01.10.2021 року Відповідач перебував на територіі Республіки Польща, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті Відповідача

Суд констатує, що Відповідач взагалі не знав про існування судового процесу.

Крім того, суд погоджується із позицією сторони відповідача, що, - навіть якщо припустити, що Відповідач отримав би копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі N» 368/691/20 про відкриття провадження та копію позовної заяви, судом фактично було позбавлено право Відповідача на подання відзиву на позовну заяву, оскільки ухвалою по справі визначено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до вищезазначеної ухвали вбачається, що 03.07.2020 року судом відкрито провадження, а вже 23.07.2020 року винесено рішення по справі № 368/691/20, що з огляду на відстань між м. Кагарлик Київської області та с. Музиківка Херсонської області є фактично неможливо встигнути реалізувати права Відповідача, оскільки почтові відправлення між такою великою відстанню (приблизно 509 км) надходять не менше 4-х робочих днів з м. Кагарлик. Київської області до с. Музиківка. Херсонської області та по менше 4-х робочих днів з с. Музиківка. Херсонської області до м. Кагарлик Київської області.

Отже, особливою умовою для ухвалення заочного рішення є те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, однак цим було порушено право Відповідача на справедливий судовий розгляд.

Однак, як зазначалось про існування заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23.07.2020 року по справі № 368/691/20, як і самої справи Відповідач дізнався лише 01.10.2021 року, коли під час перетинання державного кордону України з метою проходження самоізоляції встановив мобільний додаток «Дія»

З огляду на вищевикладене вбачається, що Відповідач копію ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 03.07.2020 року по справі № 368/691/20 про відкриття провадження та копію позовної заяви про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі не отримував, тому, суд вважає, що Відповідач був позбавлений можливості надати до суду відзив на позовну заяву, чим в результаті було порушено його право на справедливий судовий розгляд, - що є однією із вагомих підстав для скасування оскаржуваного заочного рішення суду.

Далі, - в даному випадку суд вважає, що представником відповідача в заяві про перегляд заочного рішення міститься посилання на докази, які мають істотне значення для вирішення даного спору, а саме:

Так, ч. 1 ст. 182 СК України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів, а саме:

1 ) стан здоров`я іа матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становите платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна іа майнових прав, утому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зазначає, що, з огляду на матеріали справи, - судом при винесенні заочного рішення не було враховано жодної із підстав, які перелічені в ч.1 ст. 182 СК України, та задоволення позову грунтується лише на мотивувальній частині позовної заяви.

Так, як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може бути присуджений судом у разі достатності за робітку (доходу ) платника аліментів.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України докази встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд бере до розгляду лише ті докази, які стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України докази встановлюються такими засобами як письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд бере до розгляду лише ті докази, які стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Як стверджує Позивач у позовній заяві, - Відповідач працює не офіційно та отримує достойну заробітну плату, проте не отримує офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, що не дає можливості визначити розміру частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, тому при таких обставинах необхідно стягнути з Відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 6000,00 грн.

Однак, такі доводи Позивача не заслуговують на увагу, оскільки Позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів в рахунок обгрунтування вищевказаних фактів та обставин, пов`язаних з тим, що Відповідач має можливість сплачувати аліменти саме в тому розмірі, який вказаний у позовній заяві.

Доказів того, що Відповідач має неофіційний дохід, який дозволяє йому сплачувати аліменти в заявленому розмірі щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, Позивачем суду не надано.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, зважаючи на вищевказане, посилання Позивача на те, що Відповідач матеріально забезпечений, що надає йому можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному розмірі, не підтверджується належними та допустимими доказами, обов`язок яких надати з підстав, передбачених ст. 81 ЦПК України, покладається в тому числі і на Позивача.

Відповіднно, суд вважає, що слід скасувати заочне рішення, та, з метою винесення законного,Ю обгрунтованого, справедливого рішення, - при новому розгляді справи в загальному позовному порядку врахувати всі обставини, які мають істотне значення для справи, зокрема, - обставини, які перелічені в ч. 1 ст. 182 СК України.

Згідно ч. 3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Верховний Суд України в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 11.01.2008 року зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.00.2011 року у справі № 6-27145св11.

В даному випадку суд вважає, що дане заочне рішення слід скасувати, так як існують дві необхідні підстави для скасування заочного рішення:

- встановлено, що відповідач взагалі не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, відповідно, - не з`явився в судові засідання з поважних причин;

- обставини та норми права, на які посилається відповіда, - мають істотне значення для правильного вирішення справи, та, відповідно, - полстановлення законного, обгрунтованого, справедливого рішення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 287, ч. 1 ст. 288, п. 1 ч. 1 ст. 258, 259 261, 268, 272 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву адвоката Фролова Всеслава Олеговича про перегляд заочного рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23 липня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, справа № 368/691/20, провадження № 2/368/409/20, - задовольнити.

Заочне рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 23.07.2020 року в справі № 368/691/20, провадження № 2/368/409/20, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, - скасувати.

Слухання справи позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, -

- призначити до розгляду в загальному позовному порядку, призачивши підготовче судове засідання на 15 год. 00 хв. 09.11.2022 року.

В підготовче судове засідання викликати сторони:

- позивача ОСОБА_5 ;

- представника позивача, - адвоката Клапчука Ф.П.;

- відповідача ОСОБА_2 ;

- представника відповідача адвоката Жаботенко І.В.

Копію ухвали направити вищепереліченим учасникам справи.

Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі відповідачу надіслати (вручити) копію позовної заяви з додатками, та направити на адресу вищеперелічених учасників справи копію даної ухвали.

Роз"яснити відповідачу, у разі заперечення проти позову, право на подачу відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та в цей же строк право на подачу зустрічного позову, який має відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відзив має бути оформлений з дотриманням вимог ч.2,3 ст.178 ЦПК України та копія відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана ( надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаютьтся докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк, без поважних причини, розгляд справи буде здійснюватись за наявними матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена лише в частині порушення правил підсудності протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги, в іншій частині, - ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Закаблук