Справа № 336/7890/19
Провадження № 6/336/181/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А. за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, стягувач ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_3 надійшла заява про визнання виконавчого листа № 336/7890/19 від 12.05.2020 року виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі ЄУН336/7890/19 від 22.01.2020 таким, що не підлягає виконанню з 06.10.2022 року.

В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Шевченківського райсуду м. Запоріжжя у справі за ЄУН № 336/7890/19 провадження № 2/336/1025/2020 від 22.01.2020р. було постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_4 (2012 р.н.) та ОСОБА_5 (2015 р.н.) у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17.12.2019 року, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою Запорізького апеляційного суду у справі за ЄУН № 336/7890/19 провадження № 22-ц/807/1237/20 від 15.04.2020р. рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2020р. залишено без змін.

Після набуття законної сили рішенням Шевченківського райсуду м. Запоріжжя у справі за ЄУН № 336/7890/19 від 22.01.2020р. було видано Виконавчий лист № 336/7890/19 від 12.05.2020р.

На підставі Виконавчого листа № 336/7890/19 від 12.05.2020р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального УМЮ (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження за № 62185805 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі за ЄУН № 336/1473/22 від 05.09.2022р. визначено місце проживання малолітніх двох доньок разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а заявника визнано батьком, який самостійно утримує своїх двох малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

06.10.20222 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ у справі за ЄУН № 336/4985/22 про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дійтей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Оскільки діти проживають з заявником, аліменти на цей час продовжують нараховувати до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , просив визнати вищевказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник заявник заяву підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_3 , належними чином повідомлена, до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи заслухавши представника заявника, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Отже враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , оскільки за викладених ним підстав не передбачено визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

Суд, вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до способів захисту, встановлених законодавчо, вказаних у ч.2 ст.18 СК України, до переліку віднесено й припинення правовідношення, а також його анулювання, припинення дій, які порушують сімейні права.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів (ст.192 СК України), визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та не встановлює чіткий перелік підстав припинення сплати аліментів.

Натомість, відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

На підставі викладеного, керуючись ст. 432 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження",-

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання, стягувач ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Суддя О.А. Савеленко