Справа № 536/1498/21
Провадження № 2/536/95/22
28 січня 2022 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.,
за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -
Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що вона проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,27 га.
За життя матері відповідача, позивачем було встановлено тимчасову споруду - огорожу зі штахетника, проте тоді не було чітко визначено межі земельної ділянки.
У грудні 2020 року вона звернулася до інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_3 , для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час винесення в натурі на місцевості меж земельної ділянки стало видно, що межа її земельної ділянки знаходиться ще далі за огорожею. Землевпорядників за межі огорожі для встановлення точок в натурі на місцевості відповідач не пустила. В схемі прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості, які склав інженер-землевпорядник відображено де має проходити межа.
Позивач неодноразово усно зверталася до відповідача та намагалася в досудовому порядку, вирішити дане питання, проте відповідач відмовляється від добровільного усунення перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою.
З урахуванням викладеного просила суд:
- усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 не перешкоджати демонтажу існуючої огорожі.
- допустити інженера-землевпорядника для винесення в натурі на місцевості межі земельної ділянки належної ОСОБА_1 .
- стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 , понесені судові витрати в сумі 908 грн.
Позивач в судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно схеми прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості, складеної сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_3 встановлено, що межа земельної ділянки позивача знаходиться за огорожею.
Відповідач не надає доступ землевпорядникам для встановлення точок в натурі на місцевості.
31.05.2021 року ОСОБА_1 направила лист зі зверненням до ОСОБА_2 надати землевпорядній організації здійснити заміри та винести в натурі на місцевості межі її земельної ділянки, для завершення виготовлення технічної документації.
Вказаний лист відповідач отримала 07.06.2021 року, станом на дату розгляду справи перешкоди не усунуто.
У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З наданих позивачем доказів на доведення позовних вимог, судом встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є суміжними, що підтверджується матеріалами справи
При встановленні меж земельної ділянки ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) інженером - землевпорядником ОСОБА_4 розроблено схему прив`язки межових знаків до об`єктів і контурів місцевості відповідно до плану меж земельної ділянки вказаного в Державному акті на право приватної власності на землю.
З вказаної схеми встановлено, що фактично частина земельної ділянки належній ОСОБА_1 перебуває за огорожою у користуванні ОСОБА_2 (а.с. 6).
Відповідно до п."г" ч.1 ст.91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
В силу вимог ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
За змістом ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.
Враховуючи встановлені обставини справи та оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає позивачу здійснювати демонтаж існуючої огорожі та користуватися належною їй земельною ділянкою, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.
Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Тому, суд вважажає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 908 грн.
Керуючись ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 76, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України, ст.ст. 91, 152, 158 ЗК України, пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», керуючись ст.141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СуддяО. О. Колотієвський