Номер провадження 2-о/754/45/22
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить суд:

1. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_4 , а він є її племінником.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з липня 2019 року і до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вимоги заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер племінник заявниці - ОСОБА_5 . За життя спадкодавець заповіту не залишив. На даний час заявниця є єдиним спадкоємцем третьої черги ОСОБА_4 , як його рiдна тітка. Заявниця вказує, що встановлення факту родинних відносин необхідно для проведення дій юридичного характеру та в майбутньому для отримання свідоцтва про право на спадщину. Спадщина, що відкрилась після смерті її племінника, складається із квартири, знаходиться у АДРЕСА_2 . Спадкодавець був зареєстрований та проживав до смерті у вищевказаній квартирі. На час смерті спадкодавця за законом, заявниця була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проте останнім часом проживала з племінником у вищевказаній квартирі, до дня його смерті, без реєстрації, оскільки останній хворів, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. Проживаючи з племінником, заявниця вказує, що здійснювала догляд за ним, займалася побутом. Коли племінник помер, заявниця здійснила його поховання. Заявниця до нотаріуса з заявою про прийняття спадщину у передбачений законом шестимісячний строк не зверталася, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо проживати разом із спадкодавцем на день його смерті, про відмову від спадщини не заявляла. Після звернення до Приватного нотаріуса KMTO Бочкарьової Алли Володимирівни iз заявою про прийняття спадщини, заявниці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки, на думку нотаріуса, її зареєстроване місце проживання відмінне від племінникового, і нею було пропущено шестимісячний строк для подачі заяви на прийняття спадщини, про що 23.09.2021 приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та було рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заявниця стверджує, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, крім неї, немає, а після смерті ОСОБА_6 спадкова справа не відкривалася.

Також заявницею заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року вказану заяву залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків.

Заявницею подано супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2021 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року відкрито провадження. Призначено судове засідання у даній справі на 13 січня 2022 року.

17 грудня 2021 року від заінтересованої особи надійшли заперечення на заяву, в яких вказано, що Київська міська рада заперечує щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що померлий ОСОБА_6 користувався квартирою АДРЕСА_1 за договором найму житлового приміщення, укладеного на ордеру, виданого 22 вересня 1986 року на родину з 4 осіб (він, батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 ). Згідно з витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва від 23.09.2021 № 70392204 станом на день смерті спадкодавця на ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_1 був зареєстрований ОСОБА_6 , один. Згідно з листом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» від 08.06.2021 № 46-229/2а квартира АДРЕСА_1 не приватизована, попередні наймачі померли та власником цієї квартири є Київська міська рада.

Також представник заінтересованої особи просив суд проводити розгляд справи без участі заінтересованої особи.

05.01.2022 від заявниці надійшла відповідь на заперечення, в якій вона вказує, що смерть основного наймача (її племінника - ОСОБА_6 ) не впливає на обсяг її житлових прав щодо права користування спірною квартирою. І вона, як член сім`ї наймача, має право вимагати внесення змін до раніше укладеного договору найму та визнання її наймачем замість попереднього наймача. Також заявник наголошує, що за життя спадкодавець заповіту не встиг залишити, та на час його смерті заявниця хоча і була зареєстрована за іншою адресою, проте останнім часом проживала з племінником у вищевказаній квартирі, до дня його смерті, без реєстрації, оскільки останній хворів, потребував постійного стороннього догляду та допомоги. З заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк до нотаріуса заявниця не зверталася, оскільки вважала, що для прийняття спадщини достатньо проживати разом зі спадкодавцем на день його смерті. Оскільки нотаріус відмовив заявниці в оформленні спадщини, вона звернулася до суду із заявою про встановлення такого факту, адже це надасть їй можливість повною мірою реалізувати своє право на одержання в органі, що вчиняє нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У судовому засіданні 13.01.2022 судом задоволено клопотання заявниці про допит свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та оголошено перерву до 10.03.2022.

Розгляд справи 10.03.2022 не відбувся. Наступне судове засідання призначено на 07.07.2022.

05.07.2022 від представника заявниці надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи 07.07.2022 відкладено на 13.10.2022.

У судовому засіданні 13.10.2022 заявниця вказала, що її племінник був хворий та помер два роки тому, а вона проживала з ним з весни 2020 р. до моменту його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Її племінник погано почувався, хворів на язву та йому потрібен був догляд. Квартира однокімнатна, тому заявниця проживала з племінником в одній кімнаті. Факт спільного проживання їй потрібен для того, щоб відкрити спадкову справу. В квартирі, де зареєстрована заявниця ніхто не проживав, дочки заявниці проживають окремо від неї. Причина смерті племінника - онкологія кишківника. Після смерті племінника заявниця повернулася жити в свою квартиру, на даний час в квартирі племінника ніхто не проживає. Заявниця зазначила, що її племінник помер в лікарні.

Судом допитано свідка ОСОБА_7 , яка є знайомою заявниці та сусідкою померлого ОСОБА_4 . Свідок показала, що заявниця проживала з померлим з початку весни 2020 року. Сестра, мати та батько ОСОБА_4 померли, у нього нікого з родичів не було. ОСОБА_5 помер вдома через тиждень після того, як виписався з лікарні. Свідок бачила, що заявниця щодня проходила з сумками. Заявниця викликала швидку, коли ОСОБА_12 помер.

Судом оголошено перерву до 26.10.2022.

У судове засідання 26.10.2022 заявниця та її представник з`явилися та підтримали вимоги заяви, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Також представник заявниці в судовому засіданні підтвердила, що наявний спір з заінтересованою особою щодо майна померлого. Заявниця уточнила, що ОСОБА_12 помер вдома.

Судом допитано свідка ОСОБА_8 , яка була сусідкою померлого ОСОБА_4 . Свідок бачила, що заявниця допомагала продуктами сусіду, зустрічала її біля будинку. Свідку говорили інші сусіди, що заявниця проживала в квартирі АДРЕСА_4 .

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть від 20.11.2020, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 1637.

23 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової Алли Володимирівни з заявою про прийняття спадщини пiсля смерті її племінника - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бочкарьової А.В. № 02-31/102 від 23.09.2021 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Вказана постанова мотивована тим, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини постійно не проживав постійно зі спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (п. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_4 не відкривалася.

Щодо встановлення факту родинних відносин

ОСОБА_1 зазначає, що є тіткою ОСОБА_4 , і встановлення факту родинних відносин їй необхідно для проведення дій юридичного характеру та в майбутньому для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Частиною другою статті 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до частини сьомою статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

На підтвердження родинних відносин та померлого ОСОБА_4 , заявницею надано копії: свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17.11.1964 ОСОБА_13 , свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 11.06.1977 ОСОБА_4 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 2 від 03.09.2021 щодо ОСОБА_14 ; свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 11.09.1983 щодо ОСОБА_15 ; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №1 від 03.09.2021 щодо ОСОБА_16 .

Із вказаних документів вбачається, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 є рідними сестрами, оскільки мають спільних батьків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . ОСОБА_18 є матір`ю ОСОБА_4 . Отже, ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_4 , а він є її племінником.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин між заявницею та померлим знайшов своє підтвердження в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, вимога заявниці про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_4 , а він є її племінником підлягає задоволенню.

Щодо встановлення факту постійного проживання

ОСОБА_1 просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з липня 2019 року і до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2018 року у справі № 712/10959/17, від 27 грудня 2019 року у справі № 371/669/15-ц, під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , в якій був зареєстрований та проживав померлий, згідно з ордером № 15095 серії Б від 22.09.1986 перебувала у наймі ОСОБА_21 , ОСОБА_10 (мати), ОСОБА_11 (донька) та ОСОБА_4 (син).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 1506, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 від 07.08.1998, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 252, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_6 від 07.04.2009, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 16058, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_7 від 16.09.2011.

Отже, на момент смерті ОСОБА_5 був єдиним наймачем квартири АДРЕСА_1 .

Листом № 46-229/2а від 15.06.2021 Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» повідомило заявниці, що у зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 не приватизована (попередні наймачі померли), та наразі власником є Київська міська рада, тому видача акта фактичного проживання можлива тільки за згодою і вказівкою КМР.

Листом № 074/06/2-2041 від 16.07.2021 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо видачі акта фактичного проживання Департамент з питань реєстрації повідомив заявницю, що документом, який підтверджує реєстрацію місця проживання особи, є довідка про реєстрацію місця проживання. Особа, зареєстрована в місті Києві, може отримати довідку про реєстрацію свого місця проживання, звернувшись до центру надання адміністративних послуг будь-якої районної в місті Києві державної адміністрації з документом, що посвідчує особу.

Оскільки встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, впливає на права заінтересованої особи щодо квартири АДРЕСА_1 , і заінтересована особа у справі - Київська міська рада заперечує щодо встановлення такого факту, суд приходить до висновку, що існує спір про право, тому така вимога заявниці підлягає розгляду за правилами позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

З урахуванням наведеного, заява в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки за обставинами цієї справи встановлено, що існує спір про право.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20); від 23 січня 2019 року у справі № 520/13695/17 (провадження № 61-47156св18), від 26 травня 2021 року у справі № 638/282/19 (провадження № 61-13573св20), від 26 квітня 2022 року у справі № 636/3814/20-ц (провадження № 61-1155св22).

Враховуючи вище викладене заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 263-265, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_1 є тіткою ОСОБА_4 , а він є її племінником.

Заяву в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з липня 2019 року і до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 , залишити без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Київська міська рада, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36.

Повний текст рішення складено 10.11.2022.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК