Справа № 750/6768/22
Провадження № 2-о/750/179/22
У Х В А Л А

18 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді - Маринченко О.А.,

секретар судового засідання - Шилова Ж.О.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересовані особи: Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2022 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання разом з чоловіком - ОСОБА_2 на території Республіки Польща у період з 30 червня 1987 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обгрунтовано заяву тим, що у період з 30 червня 1987 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявника - ОСОБА_2 проходив військову службу в Республіці Польща. У цей час заявник, як дружина військовослужбовця, проживала разом з чоловіком у тих населених пунктах, де він проходив військову службу. 13 червня 1992 року ОСОБА_2 був звільнений із займаної посади та відряджений у розпорядження командувача ВВС України. У липні 2022 року заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком, однак їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки роки перебування та проживання разом з чоловіком в Республіці Польща не були враховані через відсутність підтверджуючих проїзних документів. 13 вересня 2022 року заявник звернулася до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання довідки про підтвердження проживання її разом з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю, на що отримала відповідь, що в особовій справі чоловіка відсутні будь-які документи про перетин заявником державного кордону. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення пенсії, а тому вона звернулася до суду із даною заявою.

У судовому засіданні заявник подану заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22 липня 2022 року заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 11).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 29 липня 2022 року № 96 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії за віком, оскільки відсутній необхідний страховий стаж 29 років (а.с. 12).

Заявник зазначила, що роки перебування та проживання її разом з чоловіком в Республіці Польща (з 30 червня 1987 року до 13 червня 1992 року) під час проходження ним військової служби не були враховані до її страхового стажу.

У вересні 2022 року заявник звернулася до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання довідки про підтвердження проживання заявника разом з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість працевлаштуватися за спеціальністю.

Листом від 28 вересня 2022 року № 1/3168 Чернігівський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повідомив заявнику, що відповідно до пункту 13 Порядку підтведження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (зі змінами), період проживання дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлашування за спеціальністю, підтверджуються довідками, які видаються військовими комісаріатами, за період проживання: у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця. В особій справі чоловіка заявника - старшого прапорщика ОСОБА_2 , яка зберігається в архіві Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відсутні будь-які документи про перетин заявником державного кордону. Також, повідомлено, що заявник має право оскаржити таке рішення в судовому порядку (а.с. 10).

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділуIV Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Так, частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Суд бере до уваги, що заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю в указаний період у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у призначенні їй пенсії за віком, оскільки у заявника відсутній необхідний страховий стаж 29 років, так як роки перебування та проживання разом з чоловіком в Республіці Польща не були враховані до її стажу.

Пунктом 13 Порядку підтведження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (у редакції станом на час звернення заявника із заявою до Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки), було визначено, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток № 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, військових навчальних закладів на підставі документів, які підтверджують зазначений період. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 1 січня 2004 року з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за період проживання: у гарнізонах, розташованих за кордонами колишнього СРСР та України, - на підставі особової справи звільненого військовослужбовця та документів про перетин державного кордону дружиною військовослужбовця.

На даний час редакція пункту 13 Порядку підтведження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачає, що період проживання дружини військовослужбовця (крім військовослужбовців строкової служби) з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідками (додаток 4), виданими командирами (начальниками) військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, підприємств, установ і організацій, або довідками, що видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. При цьому для дружини військовослужбовця, звільненого з військової служби, період проживання до 01 січня 2004 року з чоловіком у місцевостях, де була відсутня можливість її працевлаштування за спеціальністю, підтверджується довідкою (додаток 4), виданою територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на підставі особової справи військовослужбовця, звільненого з військової служби, та інших документів, які підтверджують зазначений період.

Отже, законодавством передбачена можливість у позасудовому порядку підтвердити період проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, а рішення щодо відмови у видачі відповідної довідки підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Заявнику Чернігівським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не було видано вказану довідку, оскільки в особій справі чоловіка заявника відсутні будь-які документи про перетин заявником державного кордону. При цьому, заявнику повідомлено, що вона має право оскаржити таке рішення, в тому числі, в судовому порядку.

Рішення Чернігівського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відмову у видачі довідки заявником оскаржено не було.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 Цивільного кодексу України. За змістом частини першої статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду.

Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

Суд враховує, що заявник звернулася до суду із даною заявою про встановлення факту проживання разом з чоловіком - ОСОБА_2 на території Республіки Польща у період з 30 червня 1987 року до 13 червня 1992 року з метою подальшого зарахування їй цього періоду до страхового стажу та призначення пенсії. Також, законодавством передбачена можливість у позасудовому порядку підтвердити період проживання дружини військовослужбовця з чоловіком у місцевостях, де не було можливості для її працевлаштування за спеціальністю, а рішення щодо відмови у видачі відповідної довідки підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

Вимоги заявника у цій справі пов`язані з доведенням наявності права на призначення пенсії за віком відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вони не пов`язані з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявника з державою чи її органами, а отже, не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

При цьому, судом враховано висновки та мотиви, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30 січня 2020 року в справі № 287/167/18-ц та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 травня 2022 року в справі № 539/4118/19.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 255, 258-261, 353, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд вказаної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 21.11.2022.

Суддя