Справа № 199/4166/22
(2/199/2149/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2022

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що він є студентом Дніпропетровського політехнічного коледжу, навчається на денній формі навчання, строк навчання з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 р. Є повнолітнім сином відповідача, оскільки навчається на денній формі навчання, він не має змоги працювати та самостійно забезпечувати себе фінансово, тому перебуває на утриманні матері (позивача), яка самостійно виховує ще одну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відтак, на утриманні ОСОБА_4 перебуває дві дитини, яких вона без сторонньої допомоги намагається забезпечити усім необхідним. Проте, коштів не вистачає, в добровільному порядку відповідач відмовляється надавати позивачу будь-яку допомогу позивачу.

Предмет позову становить вимога про стягнення щомісяця з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, починаючи з 30.06.2022 р. та до припинення навчання (30.06.2024 р.) в розмірі 3 000,00 грн.

В судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з`явився, представник позивача в окремо поданій заяві просив про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив врахувати, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання.

Відповідно до відзиву відповідача на позовну заяву, позивач не надав доказів, зокрема, про свої доходи, про стипендію, оскільки він навчається на бюджетній основі, за навчання не сплачує та повинен отримувати стипендію, та просив врахувати, що він з 25.01.2022 р. перебуває на обліку, як безробітний, в Дніпровському центрі зайнятості та отримує 1 000,00 грн., сам фактичне живе за рахунок домашнього господарства.

Відповідач виявив готовність віддавати сину дохід в розмірі 1 000,00 грн.

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач наполягав на задоволенні позову повністю.

Як встановлено судом, відповідач є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає разом із матір`ю, є студентом Дніпропетровського політехнічного коледжу, навчається на денній формі навчання, вступив на навчання 28.07.2020 р., строк навчання з 01.09.2020 р. по 30.06.2024 р. (а.с. 6 звор., 7, 10).

ОСОБА_1 потребує утримання з боку батька, останній утримання не надає.

Мати позивача ОСОБА_4 - має на утримання доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12), батько якої помер, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (а.с. 13).

Відповідач не працює, з 25.01.2022 р. перебуває на обліку, як безробітний, в Дніпровському центрі зайнятості та отримує допомогу в розмірі 1 000,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою.

Спірні правовідносини виникли із захисту прав повнолітнього сина, який продовжує навчання, на утримання від батька до припинення навчання, та регулюються ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 198, 199 СК України.

Дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 76-80, ч. 1 ст. 81, ст. 89 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачений ст. 199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

На підставі ст. 199 СК України позивач має право на утримання від батька до досягнення двадцяти трьох років.

Особливість такого утримання полягає у строковості дії (до досягнення 23 років) та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - неможливості надавати матеріальну допомогу.

Вказаного обов`язку відповідач не виконує.

Вочевидь, що нормальне існування людини, функціонування її організму та збереження її здоров`я потребує матеріальних цінностей (грошових коштів) для придбання набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних потреб людини. Матеріальних цінностей потребує навіть мінімально прийнятий рівень життя (ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 вступив на навчання 28.07.2020 р. та потребує матеріальної допомоги.

Відповідач може надавати таку допомогу в розмірі 1 000,00 грн., про що повідомив у відзиві на позовну заяву.

У зв`язку з вищенаведеним, вочевидь порушення прав позивача з боку відповідача.

За ст. 184 ЦПК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки утримання сина, який продовжує навчання, залежить від можливості батька надавати матеріальну допомогу, та в цій справі встановлена можливість відповідача надавати таку матеріальну допомогу в розмірі 1 000,00 грн., для суду наявні підстави для задоволення позову частково: в розмірі 1 000,00 грн.

Щодо періоду стягнення аліментів, то позивач звернувся до суду, надіславши позов через засоби поштового зв`язку 23.09.2022 р., відтак, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 201, ч. 1 ст. 191 СК України).

На виконання п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст.ст. 198, 199 СК України, ст. 13, ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 6 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1, ч. 6, ч. 8 ст. 259, ст.ст. 263, 264, 265, 268, ч. 2 ст. 272, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання останнього в розмірі 1 000,00 (однієї тисячі) грн., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи проводити стягнення з 23 вересня 2022 р. і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчання, тобто до 30 червня 2024 року включно.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 07.11.2022 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками.

Суддя В.В.Спаї