КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.

судді Вербова І.М., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Турчин Андрій Анатолійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шрамова Вікторія Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шемлій Тетяна Валентинівна, ОСОБА_1 про визнання довіреності та договору позики недійсним,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ПВ ВО м. Києва Турчин А.А., ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М., ПН КМНО Шемлій Т.В., ОСОБА_1 , в якому просила визнати виконавчий напис, вчинений ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М. і зареєстрований в реєстрі за № 379, про стягнення заборгованості за договором позики грошей таким, що не підлягає виконанню;

визнати недійсними довіреність, яка видана ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 від 22.04.2021 та договір позики грошових коштів від 24.09.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з позовною заявою, ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить:

1) зупинити стягнення у виконавчому провадженні, відкритого на підставі виконавчого напису № 379 від 28.09.2021, вчиненого ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М. про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 заборгованості у сумі 4 700 000,00 грн;

2) зупинити дію виконавчого провадження № 67328734 на підставі виконавчого напису № 379 до вирішення справи по суті;

3) заборонити ОСОБА_3 та особам, що діють в його інтересах, вчиняти будь-які дії, направлені на незаконне стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 за договором позики, посвідченим ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М. 24.09.2021 за реєстровим № 374, та виконавчим написом, вчиненим ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М. і зареєстрованим в реєстрі за № 379 до вирішення справи по суті.

В обґрунтування заяви зазначила, що до Подільського районного суду м. Києва подано позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи: ПВ ВО м. Києва Турчин А.А., ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М., ПН КМНО Шемлій Т.В., ОСОБА_1 , про визнання довіреності та договору позики недійсним. Вказує, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, тому вчинення виконавчих дій у вигляді стягнення суми заборгованості під час розгляду його позову в суді може істотно ускладнити ефективність захисту її порушених прав та інтересів. На думку позивача, застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав й інтересів. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ОСОБА_3 та особи, які діють в його інтересах, будуть вчиняти дії, направлені на незаконне стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 , а оскільки остання не в змозі оплатити борг, це може призвести до конфіскації всього майна позивача (а.с. 17-24).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.12.2021 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67328734 на підставі виконавчого напису № 379 вчиненого 28.09.2021 ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 4 700 000,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням. В іншій частині відмовлено (а.с. 114-117).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. Вказує, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувся за його відсутності без належного повідомлення. Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувана ухвали не впливає на його інтереси. Окрім зазначеного, суд першої інстанції не встановлював які саме матеріально-правові інтереси позивача захищаються даною оскаржуваною ухвалою (а.с. 143-146).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи, що 01.11.2021 ПВ ВО м. Києва Турчиним А.А. відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно боржника та її кошти, а також те, що ОСОБА_2 оскаржується виконавчий напис, вчинений ПН Дніпровського МНО Шрамова В.М. і зареєстрований в реєстрі за № 379, про стягнення заборгованості за договором позики грошей таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулась до суду.

Обраний вид забезпечення позову ніяким чином не спрямований на порушення прав стягувача, чи порушення прав третьої особи про що зазначає апелянт, а вживається лише для збереження немайнових та майнових прав позивача на період розгляду спору.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Слід зазначити, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами.

З огляду на зазначене, апеляційний суд доходить висновку про наявність ризиків стягнення з позивача коштів, що може призвести до ускладнення виконання рішення у цій справі, у разі задоволення позову, тому вважає, що суд першої інстанції діяв в межах норм діючого законодавства та постановив законне та обґрунтоване судове рішення.

Посилання апелянта на те, що дану заяву було розглянуто за його відсутності без належного повідомлення є безпідставними, оскільки ч. 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Тобто, у даному випадку, законодавцем урегульовано процедуру захисту прав позивача під час порушення його матеріального становища, а також, передбачена можливість оскарження учасниками справи та особами, права яких порушено уваленим процесуальним документом, у визначений законом строк, спірного судового рішення.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді І.М. Вербова

Т.О. Невідома