Справа № 201/8711/22
Провадження № 2/201/3330/2022
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

11 листопада 2022 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07.11.2022р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Підсудність справи визначена згідно з положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Позивачем долучено до матеріалів справи договір оренди квартири від 29.04.2022р., укладений відповідачкою строком з 23.04.2022р. по 29.05.2022р., з можливістю подальшої пролонгації, щодо оренди за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Наведене визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Натомість відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV (надалі Закон № 1382-ІV).

У статті 3 вказаного Закону надано визначення, зокрема, таких термінів: місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документами, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні; реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

Системний аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок про те, що місце проживання це житло, в якому проживає особа, а реєстрація у встановленому законом порядку місця проживання/перебування підтверджується вичерпним переліком документів, зокрема, паспортом громадянина України.

Отже, чинним законодавством передбачено чіткі вимоги до реєстрації особою місця свого проживання чи перебування, та передбачено документи, які підтверджують таку реєстрацію.

Таким чином, у разі пред`явлення позовної заяви за місцем проживання/перебування відповідачки, позивач має надати суду один із вищезазначених документів, які підтверджують місце її проживання/перебування, зокрема саме у Соборному районі м. Дніпра, з метою визначення підсудності даної справи Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Договір оренди не є належним доказом підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідачки.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Судом був направлений запит до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради.

Відповідно до відповіді, яка надійшла до суду 11.11.2022р., ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно з відомостями з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, на обліку в Управлінні не перебуває, з заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до Управління не зверталась.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту відповідачки, остання з 02.10.2010р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Розпорядженням Верховного Суду від 06.03.2022р. №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, а саме, підсудність Артемівського міськрайонного суду Донецької області змінена на підсудність Дружківського міського суду Донецької області.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001р. у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Зважаючи на те, що останнім зареєстрованим місцем проживання відповідачки не є АДРЕСА_1 , вищевказана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська і підлягає передачі на розгляд до Дружківського міського суду Донецької області, за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - передати за підсудністю до Дружківського міського суду Донецької області (вул. Енгельса, буд. 45, Дружківка, Донецька обл., 84205).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова