ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року м.Суми

Справа №585/3773/21

Номер провадження 22-ц/816/1023/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідачка - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2022 року в складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого у м. Ромни,

в с т а н о в и в :

14 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа-Банк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 314048,08 грн, яка складається з 262431,96 грн боргу по кредиту та 51616,84 грн боргу по процентам за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09 листопада 2020 року між сторонами було укладено кредитний договір № 500842368, за умовами якого відповідачка отримала у кредит строком на 84 місяці 262431,96 грн та зобов`язалась повернути кредит і сплатити 23% річних за використання кредитних коштів. Проте, відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 07 жовтня 2021 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 314048,80 грн, яка складається з 262431,96 грн боргу за кредитом та 51616,84 грн боргу по відсотках.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2022 року позов АТ «Альфа Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 314048,80 грн, що складається з 262431,96 грн заборгованості за кредитом та 51616,84 грн заборгованості по відсотках.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 4710,73 грн.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 серпня 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2022 року залишено без задоволення.

ОСОБА_1 з рішенням суду не погодилась та, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Доводи скарги зводяться до того, що банк не довів факт укладення кредитного договору. Вважає що розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, який підтверджує існування боргу, а виписка по руху коштів є неналежним доказом. Також зазначає, що позивачем не доведено отримання заявницею кредитних коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. На думку позивача, доводи апеляційної скарги є безпідставними, відповідачкою не спростовано факт укладення кредитного договору, використання кредитних коштів та утворення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без сторін, оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, позиція сторін є чіткою і зрозумілою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого позичальниця отримала готівкою 262431,96 грн строком на 84 місяці (дата повернення кредиту - 10 листопада 2027 року) зі сплатою 23% річних. В умовах оферти також зазначено, що кредит позичальниці надається для повернення заборгованості за кредитним договором № 501188548 від 25 вересня 2019 року у розмірі 262431,96 грн на відповідний номер рахунку в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 7).

Крім того в оферті зазначено, що позичальниця ознайомлена з інформацією про кредитування, законодавством про споживче кредитування, а також ознайомлена з додатками до оферти: детальним розписом складових загальної вартості кредиту, графіком платежів з повернення кредиту та сплати процентів, сум комісійних та інших платежів за угодою. Строк акцепту оферти визначено у 30 днів, а відносини, які не врегульовані угодою врегульовуються відповідним договором, редакція якого розміщена на сайті банку.

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», у якій вказано анкетні дані позичальниці, а також підтвердження акцепту публічної пропозиції та укладення договору між сторонами, отримання копії договору та всіх додатків до нього позичальницею (а.с. 8).

09 листопада 2020 року ОСОБА_1 підписала додаток № 1 до угоди про надання кредиту № 500842368 від 09 листопада 2020 року - графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 9-10).

Того ж дня 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені загальні витрати по кредиту, строк кредитування, процентна ставка (а.с. 11).

Станом на 07 жовтня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитом склала 314048,80 грн та складається з 262431,96 грн боргу за кредитом та 51616,84 грн боргу по відсотках (а.с. 15).

Випискою по особовому рахунку за період з 09 листопада 2020 року по 07 жовтня 2021 року підтверджується списання кредитних коштів на загальну суму 262431,96 грн з рахунку ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» на рахунок ОСОБА_1 в АТ «Альфа-Банк» з призначенням платежів - перенесення заборгованості по кредиту на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором № 500842368 від 09 листопада 2020 року (а.с. 16-18).

Доказів повного або часткового погашення кредитного боргу матеріали справи не містять.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 порушила взяті на себе згідно кредитного договору зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому на підставі ст. 1050 ЦК України та умов договору позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідачка не спростувала, контррозрахунку боргу не надала. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором не заявлялось.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що 10 листопада 2020 року боржницею сплачено на повернення кредиту 3194,32 грн (а.с. 15), після чого кредит позичальницею не повертався та проценти за його користування згідно з узгодженим графіком платежів не сплачувались.

Таким чином, позичальницею порушено встановлений договором обов`язок повернути позику частинами (з розстроченням), тобто прострочено повернення чергової частини платежу, а тому позикодавець, як це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України звернувся з позовом про дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка кредитні кошти не отримувала є безпідставними, оскільки згідно з умовами підписаної позичальницею оферти та як вбачається з виписки по особовому рахунку кредитні кошти за договором від 09 листопада 2020 року перераховувались для погашення заборгованості за кредитним договором № 501188548 від 25 вересня 2019 року.

Крім того, у порядку ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальниця не оспорювала договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані нею від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про відсутність доказів укладення між сторонами кредитного договору, оскільки 09 листопада 2020 року ОСОБА_1 підписала оферту на укладання угоди про надання кредиту, анкету-заяву, додаток № 1 до угоди про надання кредиту та паспорт споживчого кредиту. При цьому відповідачкою не ставилось питання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Ураховуючи викладені вище обставини та висновки місцевого суду, з якими повністю погоджується апеляційний суд, з підстав, викладених в апеляційній скарзі, рішення суду не може бути змінене чи скасоване.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом фактичними обставинами справи та наведеними нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині судового рішення.

Ухвалюючи рішення у даній справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про задоволення заявлених вимог позову.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук