Справа № 496/5319/21
Провадження № 2/496/852/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря Стрілець Ж.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, визначення порядку виконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки, стягнення моральної шкоди у розмірі 25000 грн., визначення порядку виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 72).

Ухвалою суду від 05.10.2022 року було прийнято відмову позивача в частини позовних вимог, про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0647.

Ухвалою суду від 05.10.2022 року в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Майстренко Т.М. про закриття провадження у справі відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, позивач зазначила, що внаслідок спору з приводу перетину земельних ділянок відповідач своєю байдужістю до вирішення питання накладання його земельної ділянки на ОСОБА_1 земельну ділянку, а також конфлікту завдав їй моральної шкоди, яка полягає в її стурбованості, емоційному стані, підвищеному тиску, негативних емоціях, постійних душевних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з чим вона змушена докласти зусиль для нормальної організації свого життя. Поведінка сім`ї відповідача та самого відповідача її дуже пригнічує, особливо коли на її пропозиції вона отримала лише повне нерозуміння ситуації, нецензурну лайку та звинувачення у шахрайстві. ОСОБА_1 вважає, що все це завдало їй моральної шкоди, яку вона оцінила у 25000 грн. однак втрата дорогоцінного часу на вирішення цього питання є безцінними. Представник позивача - адвокат Шкурко О.А. у судове засідання не з`явився але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На підставі ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від наявності вини.

Відповідно до п. 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Відповідні обставини встановлюються судом на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц (провадження N 14-538цс19) розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Позивач просить стягнути моральну шкоду з відповідача, враховуючи усі душевні страждання та переживання, які пов`язанні з неможливістю продавати земельну ділянку, конфліктами з відповідачем та його матір`ю образами, погрозами та самим фактом звернення до суду і витраченим часом на вирішення спірного питання. Суму моральної шкоди оцінює в 25000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в стягнення 25000 грн. моральної шкоди, суд виходить з того, що жодних доказів на підтвердження перенесеної стурбованості підвищеного емоційного стану, тиску негативних емоцій, що призвели до моральних страждань позивачки нею не надано, крім того, підставою звернення позивачки до суду було вирішення земельного конфлікту, який був причиною страждань позивачки, однак від позовних вимог в цій частині позивачка відмовилась.

Позивач відмовилась від позовних вимог в частині скасування державної реєстрації земельних ділянок тому вирішувати порядок виконання рішення п.1 ч.7 ст. 265 ЦПК України не має потреб.

Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області та ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, визначення порядку виконання рішення -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.10.2022р.

Суддя: В.М. Буран