Справа № 2-4856/10
Провадження № 4-с/161/45/22
У Х В А Л А

08 листопада 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

з участю представника скаржника Редько О.В.,

представника стягувача Будь С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів).

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні Луцького районного відділу ДВС у Луцькому районі перебував на виконанні виконавчий лист №2-4856/10 , що виданий 09.06.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 259359,26 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Вказує, що постановою державного виконавця від 27.12.2019 року повернуто виконавчий лист стягувачу , оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Проте, державним виконавцем не знято обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.08.2016 року.

Вважає такі дії державного виконавця такими, що порушують її права та законні інтереси, у зв`язку з чим, просить визнати бездіяльність Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) щодо неприпиненні обтяження (незняття арешту), що зареєстроване 25.08.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 16073075 (спеціальний розділ) та зобов`язати вчинити дії щодо вилучення вказаного запису.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з підстав. викладених у ній та просив задовольнити.

Державний виконавець в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, вказавши на те, що боржником не сплачений виконавчий збір.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Луцькому районному відділі ДВС у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження №51616752 стосовно примусового виконання рішення суду у справі №2-4856/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» 259359,26 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. ).

Постановою державного виконавця від 25.08.2016 року у вказаному виконавчому провадженні накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с. ).

Згідно постанови державного виконавця від 27.12.2019 року повернуто виконавчий документ стягувачу через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (а.с. ).

При цьому, як вбачається із відомостей з автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчі провадження стосовно боржника ОСОБА_2 відсутні (а.с.).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.01.2020 року ОСОБА_2 після розлучення змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с. ).

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) зазначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Отже, як з`ясовано в судовому засіданні, скаржником у виконавчому провадженні не було сплачено виконавчий збір і сторонами дана обставина не оспорюється.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, зважаючи чи на вищевказане, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Луцького відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 14 листопада 2022 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.