Справа № 505/3187/22
Провадження № 2-о/505/124/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2022 Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Івінського О.О.

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися 12 жовтня 2022 року до суду з цією заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 274.

В обґрунтування заяви зазначили, що перебувають у шлюбі з 25 жовтня 2003 року, однак спільне життя у них не склалось, в результаті чого між ними виникали постійні сварки, що призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Фактично шлюбні відносини між ними припинені.

У подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружжя досягло взаємної згоди, що після розірвання шлюбу, дитина залишиться проживати з матір`ю.

Ухвалою судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2022 відкрито провадження у справі.

В судове засідання заявники не з`явились, просили розгляд справи проводити без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2003 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 274, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.07.2006.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що причинами розірвання шлюбу стало фактичне припинення шлюбних відносин подружжя. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди, що їх спільна дитина, син ОСОБА_3 після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю.

Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З врахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки заявниця ОСОБА_2 при укладенні шлюбу не змінювала свого дошлюбного прізвища, а тому доцільно їй залишити існуюче прізвище « ОСОБА_4 ».

Керуючись ст. ст. 112, 114, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 259, 263, 265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 жовтня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 274, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити існуюче прізвище « ОСОБА_4 ».

Надіслати копію рішення після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 08 листопада 2022 року.