КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________
Справа №755/4963/21
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7776/2022
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року (суддя Галаган В.І.) у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Корольова Михайла Андрійовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_2 ,

встановив:

у березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим М. А. 3 березня 2021 року у виконавчому провадженні №62797085.

Мотивуючи вимоги скарги, ОСОБА_1 зазначав, що постановою приватного виконавця Корольова М.А. від 12 серпня 2020 року відкрито виконавче провадження №62797085 про примусове виконання виконавчого листа №2-2712/1/2011, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 14 серпня 2018 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 316 500,03 доларів США і 435 536грн 47коп. та судових витрат по сплаті державного мита у сумі 1 700грн, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

Скаржник стверджував, що 24 лютого 2021 року Київським апеляційним судом скасовані ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року про поновлення стягувачу ПАТ АБ «Укргазбанк» пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Однак приватний виконавець Корольов М.А. його заяву від 26 лютого 2021 року про повернення виконавчого листа стягувачу проігнорував та 3 березня 2021 року у виконавчому провадженні № 62797085 виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Скаржник вважав, що вказані дії приватного виконавця Корольова М.А. суперечать вимогам п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року скаргу задоволено, визнано неправомірною та скасовано постанову про об`єднання виконавчих

проваджень у зведене виконавче провадження, прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Корольовим Михайлом Андрійовичем 3 березня 2021 року у виконавчому провадженні ВП №62797085.

Постановою Київського апеляційного суду від 9 вересня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 11 травня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 9 вересня 2021 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Представник банку посилається на порушення судом норм процесуального права, так як скарга на дії приватного виконавця, ухвала про відкриття провадження у справі, повістка про виклик у судове засідання, призначене на 6 квітня 2021 року, та повний текст оскаржуваної ухвали на адресу банку не надходили, стягувач не був обізнаний про наявність в провадженні суду першої інстанції справи №755/4963/21 та в судове засідання не викликався, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Представник банку посилається на те, що з відзиву приватного виконавця на скаргу вбачається, що 26 лютого 2021 року до приватного виконавця надійшла заява боржника ОСОБА_1 про повернення стягувачу виконавчого документа №2-2712/1/2011, виданого 14 серпня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості, на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в якій заявник посилався на постанови Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі №2-2712/2011, якими скасовані ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року, та прийнято постанови, якими відмовлено у задоволенні заяв АБ «Укргазбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Представник банку стверджує, що виключні переліки підстав для повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження визначені статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких не передбачено такої підстави для повернення виконавчого документа стягувачу (в рамках відкритого виконавчого провадження) або закінчення виконавчого провадження, як «скасування судом ухвали про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання».

Також представник банку зазначає, що приватним виконавцем відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень № 62797085 та № 64720697 в зведене виконавче провадження №64720931, тому в діях приватного виконавця відсутні будь-які порушення Закону України «Про виконавче провадження». Крім того на момент винесення постанови від 3 березня 2021 року про зведене виконавче провадження №64720931 та на даний час виконавчий документ не визнаний таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, підстав для визнання неправомірною та скасування постанови про об`єднання виконавчих проваджень №62797085 та №64720697 в зведене виконавче провадження №64720931 немає.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Павліченко М.С. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на те, що банк помилково вважає, що після скасування судового рішення про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа, приватний виконавець повинен був продовжити виконання по вказаному виконавчому

листу та не повинен був закривати виконавче провадження, а навпаки мав право продовжити його в межах об`єднаного виконавчого провадження.

ОСОБА_2 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлявся поштовим зв`язком на адресу, наявну у матеріалах справи, судові повістки-повідомлення повернулися до апеляційного суду без вручення з відміткою листоноші про відсутність адресата за вказаною адресою (с.с.96-97, т. 2, 110-111, т.2).

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

ОСОБА_2 не повідомив апеляційному суду іншої адреси.

Виходячи із зазначених норм процесуального права, вважається, що ОСОБА_2 про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав.

За таких обставин та відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у відсутність вказаного учасника справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ АБ «Укргазбанк» - Лисого М.С., приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Корольова М.А., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Павліченка М.С., який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року у справі № 2-2712/1/2011 поновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2011 року по цивільній справі № 2-2712/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі - 316 500,03 доларів США та 435 536,47грн, судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2019 року у справі №2-2712/1/2011, поновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 14 серпня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 9 грудня 2011 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 316 500,03 доларів США та 435 536,47грн, судових витрат по сплаті державного мита у сумі 1700грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

12 серпня 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Корольова М.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження (с.с. 42, т. 1).

12 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим М.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП 62797085 щодо боржника ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №2-2712/11, виданого 14.08.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі - 316 500,03 доларів США та 435 536,47грн, судові витрати по сплаті державного мита у сумі 1700грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн (с.с. 4-5, т. 1).

Постановами Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року у справі № 2-2712/1/2011 ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року скасовані та прийняті нові постанови, якими відмовлено у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. (с.с. 6-10, т. 1, с.с. 11-16, т. 1).

26 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано приватному виконавцю Корольову М.А. заяву про повернення виконавчого листа № 2-2712/2011 стягувачу на підставі ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження. (с.с. 17-18, т. 1).

3 березня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. відкрито виконавче провадження ВП №64720697 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-85/1/2011, виданого 21 вересня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 314 888,29 доларів США та 118 335,33грн, судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120грн.

3 березня 2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова М.А. об`єднано виконавчі провадження ВП №62797085 та ВП №64720697 у зведене виконавче провадження ВП №64720931 (с.с. 19-20, т. 1).

Листом від 18 березня 2021 року приватний виконавець Корольов М.А. повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для повернення виконавчого листа № 2-2712/11 стягувачу.

Відповідно до частин першої, другої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За змістом статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року призначений судовий розгляд скарги ОСОБА_1

на 6 квітня 2021 року.

Згідно довідки відповідальної особи суду, копія ухвали від 22 березня 2021 року була направлена на електронну адресу ПАТ АБ «Укргазбанк».

Разом з цим, матеріали справи не містять даних про направлення на адресу ПАТ АБ «Укргазбанк» судової повістки-повідомлення.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що стягувач був належним чином повідомлений про день та час розгляду скарги ОСОБА_1 і наявні правові підстави для розгляду скарги у відсутності стягувача.

За приписами п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання суду, якщо такий учасник обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи, що доводами апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» є твердження про неповідомлення банку, як стягувача, у визначений законом спосіб про судовий розгляд скарги, що підтверджується матеріалами справи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у даній справі апеляційним судом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині другій статті 451 ЦПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На відміну від позовного провадження, у якому суд вирішує існуючий між сторонами цивільно-правовий спір, скарги на дії (бездіяльність), рішення державних (приватних) виконавців мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за їх належним виконанням. Згідно з чинним процесуальним законодавством, здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження у цивільному судочинстві.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного

комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що виконавчий лист, строк пред`явлення якого до виконання закінчився, не підлягає прийняттю державним/приватним виконавцем для виконання і повертається стягувачу.

З матеріалів даної справи вбачається, що пред`являючи виконавчий лист № 2-2712/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 316 500,03 доларів США та 435 536,47грн, судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120грн до виконання, ПАТ АБ «Укргазбанк» до заяви додало копії ухвал Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року, якими був поновлений строк пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання.

Постановами Київського апеляційного суду від 24 лютого 2021 року скасовані ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року та відмовлено у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання, отже стягувач пропустив строк пред`явлення вищезазначеного виконавчого листа до виконання, а відтак приватний виконавець не має правових підстав для здійснення виконавчих дій за даним виконавчим листом, виконавчий лист не підлягає прийняттю до виконання приватним виконавцем і підлягає поверненню стягувачу.

За таких обставин, постанова приватного виконавця Корольова М.А. від 3 березня 2021 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження є неправомірною.

Доводи апеляційної скарги, що на час відкриття виконавчого провадження № 62797085 ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року та від 24 січня 2019 року були чинними, а статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачена можливість повернення виконавчого листа та закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням ухвали суду, якою був поновлений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, не свідчить про правомірність дій приватного виконавця Корольова М.А. про прийняття 3 березня 2021 року постанови про об`єднання виконавчого провадження №62797085 з виконавчим провадженням №64720697 у зведене виконавче провадження №64720931, оскільки на час прийняття оскаржуваної постанови приватний виконавець Корольов М.А. був обізнаний про судові

рішення, якими стягувачу відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак і про те, що за вказаним виконавчим листом не можуть здійснюватися виконавчі дії.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчий лист № 2-2712/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 316 500,03 доларів США та 435 536,47грн, судових витрат по сплаті державного мита в сумі 1700грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120грн не визнаний таким, що не підлягає виконанню, не підтверджує правомірність дій приватного виконавця щодо прийняття постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, оскільки положеннями ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що до виконання державним/приватним виконавцем може бути прийнятий тільки той виконавчий лист, строк пред`явлення якого не закінчився або поновлений судом.

Виходячи з вищевикладеного, скарга ОСОБА_1 в частині визнання постанови приватного виконавця Корольова М.А. від 3 березня 2021 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження неправомірною є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у суду відсутні повноваження скасовувати постанову приватного виконавця, а за результатами визнання судом постанови приватного виконавця неправомірною, приватний виконавець зобов`язаний діяти відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про вчинення виконавчих дій, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 6 квітня 2021 року скасувати, ухваливши нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Корольова Михайла Андрійовича від 3 березня 2021 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

В іншій частині скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк