Ухвала

31 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 591/2363/21

провадження № 61-9865ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Нагорної Наталії Василівни, приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Лермонтової Наталії Миколаївни, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування на 1/2 частину нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою,у якій викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання мотивував тим, що у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю про прийняття постанови суду апеляційної інстанції дізнався лише при отриманні повного тексту рішення місцевого суду.

Також зазначив, що на території Сумської області велись бойові дії у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації.

Частини друга та третя статті 390 ЦПК України передбачає, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до рішень Європейського судуз прав людинивід 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рекомендацій Ради суддів України щодо роботи суддів в умовах воєнного стану від 02 березня 2022 року суддям необхідно виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

В умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права на судовий захист не можуть бути обмежені.

Тому суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки в порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»(в редакції, чинній на час подання позову) розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року визначено в розмірі 2 270,00 грн.

Із судових рішень, що оскаржені, вбачається, що ОСОБА_1 просив:

визначити, що частка ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності подружжя на будинок становить 1/2 частини;

визначити, що частка ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності подружжя на земельну ділянку становить 1/2 частини;

визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частку будинку;

визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право власності на 1/2 частку земельної ділянки.

Позов містить як майнові та немайнові вимоги.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій не встановлено реальну вартість спірної земельної ділянки та будинку.

Системний аналіз частини першої статті 176 ЦПК України визначає обов`язок позивача самостійно визначити ціну позову та обґрунтувати її розмір, при цьому суд, вивчивши подані документи оцінює правильність зазначення ціни позову. Зазначений порядок зумовлений необхідністю перевірки справляння судового збору за подання позову (заяви, скарги).

За правилом частини другої наведеної статті, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 26 332,00 грн ((5*2270+2*2270*0,4)*200%) або надати документи, що підтверджують ціну позову та з урахуванням цієї ціни сплатити судовий збір.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір» На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк касаційного оскарження на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 вересня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв