14.11.2022 Провадження № 2-о/389/53/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року Знам`янський місьрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

при секретарі - Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_2 , у період з 06 грудня 2021 року по 18 березня 2022 року.

Заяву обгрунтувала тим, що вона та ОСОБА_2 проживали у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Знам`янського міськрайонного суду від 06 грудня 2021 року шлюб між ними розірвано, проте ОСОБА_2 продовжував проживати разом з нею однією сім`єю. Фактично вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 06 грудня 2021 року по день загибелі ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, утримували спільно нерухоме майно. У лютому 2022 року ОСОБА_2 пішов до лав Збройних Сил України і загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, вона має на меті звернутись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо отримання виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 під час бойових дій, а тому змушена зврнутись до суду з даною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Заявник у судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-які клопотання, заяви чи докази від нього не надходили.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року (справа ЄУН 389/3042/21). Вказане рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Знам`янка Кіровоградської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Новоайдарському районі Луганської області, про що Знам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), складено актовий запис за №200 від 28 березня 2022 року. Причиною його смерті стало руйнування головного мозку. Наскрізне вогнепальне кульове поранення голови. Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї. Зазначене підтверджується довідкою про причини смерті від 23 березня 2022 року.

Довідка від 04 травня 2022 року №01-19/967/17 видана виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області свідчить про те, що ОСОБА_2 з 13 грудня 2021 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті в будинку були зареєстровані: дочка - ОСОБА_3 , власник будинку - ОСОБА_1 , пасинок - ОСОБА_4 , заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Знам`янської міської ради не посвідчувався (а.с.6). За даними паспорта громадянина України, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вказаною адресою зареєстрована починаючи з 12 жовтня 2005 року.

Відповідно до довідки завідувача Першої Знам`янської державної нотаріальної контори від 18 жовтня 2022 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття його спадщини та видачу свідоцтва, ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

У довідці Знам`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 21 жовтня 2022 року, наданої на запит суду, зазначено, що ОСОБА_2 був одружений тричі, востаннє шлюб ним був укладений з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2021 року, справа №389/3042/21, вказаний шлюб розірвано.

В письмових поясненнях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожна окремо пояснили, що ОСОБА_2 з 06 грудня 2021 року по день своєї смерті, проживав разом з заявником ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік і жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Разом з цим, ОСОБА_3 в письмових поясненнях, вказала на те, що є донькою заявника та померлого ОСОБА_2 . Батьки дійсно розлучились в грудні 2021 року, але продовжили проживати спільно, мали сумісний побут, господарство. Зрештою примирились.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання грошової допомогиу зв`язку зі смертю ОСОБА_2 як військовослужбовця.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.1, 2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року за №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно із цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві; тощо.

Відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року за №2011-ХІІ, в редакції чинній на день смерті ОСОБА_2 , у випадках, зазначених у п.п. 1 - 3 п.2 ст.16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно з ч.2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03 червня 1999 року за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у ст.3 Сімейного кодексу України.

Згідно з ч.1, 2 статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 6 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

З огляду на досліджені в судовому засіданні письмові докази, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

При цьому, факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між останніми слід встановити не з дня ухвалення судом рішенням про розірвання між ними шлюбу - 06 грудня 2021 року, як про це просить заявник, а з дня набрання вказаним рішення законної сили, тобто з 06 січня 2022 року. Відповідно до ст.114 Сімейного кодексу України, якою визначено моменти припинення шлюбу у разі його розірвання, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Тобто, з 06 грудня 2021 року до 05 січня 2022 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали статус подружжя, перебували в зареєстрованому шлюбі.

Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту спільного проживання разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу про який просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме їх підтвердження необхідне для отримання грошової допомоги, як членом сім`ї загиблого військовослужбовця, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити частково, встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, починаючи з 06 січня 2022 року по день смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 293,294,315,319,259,263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 06 січня 2022 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа - Кіровоградський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, місцезнаходження: вул.Кавалерійська, 17/19, місто Кропивницький, Кіровоградської області, .

Суддя Г.В. Берднікова