Справа №694/1914/22
провадження № 4-с/694/8/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Федорець С.В.,

секретаря судового засідання Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Ткаченко Андрій Володимирович (адреса: поштовий індекс 20202, пров. В. Погорілого 1, м. Звенигородка, Черкаської області), на дії державного виконавця,

встановив:

21.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо залишення арешту на його картковому рахунку та зобов`язати виконавця скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на його картковому рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк».

У скарзі вказано, що ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату, яка перераховується на його картковий рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», який був відкритий ним виключно для отримання заробітної плати. У вересні 2022 року ОСОБА_1 дізнався, що на картковий рахунок накладений арешт. З метою встановлення причини блокування отримання ним його заробітної плати, він звернувся спочатку в банк, де отримав усне повідомлення, що рахунок його арештований за рішенням виконавчої служби. Після чого він звернувся до відділу ДВС з письмовою заявою, але відповіді не отримав. Таким чином, заявник вважає, що накладення арешту на рахунок позбавляє його права отримувати зароблені законним шляхом кошти для його існування.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає, що накладення арешту на даний рахунок безпідставне і незаконне та підлягає скасуванню, а бездіяльність державного виконавця з приводу залишення такого арешту є незаконною.

Від заступника начальника Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Ткаченка А.В. 10.11.2022 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу, в якому заступник начальника просив відмовити в задоволенні скарги. Вказав, що на виконанні у Звенигородському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-43/11 виданого 25.02.2011р. Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Альянс» заборгованості у сумі 8555,17 гривень, виконавчого листа №2-4524/10, виданого 20.10.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 258006,77 гривень, виконавчого напису №2021, виданого 16.06.2009 року нотаріусом Звенигородського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 504883,86 гривень, виконавчого листа №2-238/11, виданого 06.05.2011 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 51287,12 гривень, виконавчого листа №2-54/11, виданого 17.01.2011 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованості в сумі 19458,78 гривень, виконавчого листа №694/1180/14-ц, виданого 18.03.2015 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 83578,54 гривень.

04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року на підставі ст. 56 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, які містяться всіх рахунках в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСКОМ банк», ПАТ «Індустріал банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Райффайзенбанк Аваль», АТ «АКБ «Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ідея банк», АТ «Агропросперіс банк»,АТ «Укрсиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Альфа-Банк», АТ «Банк Форвард», АТ «Банк Альянс».

Відповідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора), на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Пунктом 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено,що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. При цьому, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: - отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; - надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; - отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;- наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; - відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; - отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; - погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; - отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Станом на 09.11.2022 р. у державного виконавця відсутні документи від будь-якого банку, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. Постанова про арешт коштів боржника винесено у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та немає законних підстав для зняття арешту з коштів боржника.

Скаржник та його представник у судовому засіданні на задоволенні скарги наполягають.

Представник Звенигородського відділу ДВС в судове засідання не з`явився. Одночасно у відзиві просив судове засідання провести без його участі.

Суд, вислухавши доводи скаржника та його представника, дослідивши матеріали скарги, встановив наступне.

З матеріалів справи встановлено, що на виконанні у Звенигородському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-43/11 виданого 25.02.2011р. Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Альянс» заборгованості у сумі 8555,17 гривень, виконавчого листа №2-4524/10, виданого 20.10.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 258006,77 гривень, виконавчого напису №2021, виданого 16.06.2009 року нотаріусом Звенигородського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 504883,86 гривень, виконавчого листа №2-238/11, виданого 06.05.2011 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованості в сумі 51287,12 гривень, виконавчого листа №2-54/11, виданого 17.01.2011 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованості в сумі 19458,78 гривень, виконавчого листа №694/1180/14-ц, виданого 18.03.2015 року Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 83578,54 гривень.

04.11.2021 року, 05.11.2021 року, 08.11.2021 року на підставі ст. 56 державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, які містяться всіх рахунках в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», АТ «ОКСІ банк», АТ «ТАСКОМ банк», ПАТ «Індустріал банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Райффайзенбанк Аваль», АТ «АКБ «Львів», АТ «КРЕДОБАНК», АТ «ОТП БАНК», АТ «Ідея банк», АТ «Агропросперіс банк»,АТ «Укрсиббанк», АТ «Банк Авангард», АТ «Альфа-Банк», АТ «Банк Форвард», АТ «Банк Альянс».

Згідно довідки виданої АТ КБ ПриватБанк від 01.09.2022 року, ОСОБА_1 має АТ КБ «Приватбанк» поточний рахунок № НОМЕР_3 , на який нараховується заробітна плата. Також на вказаний рахунок може бути нарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до виписки по вказаному картковому рахунку, на нього надходить саме заробітна плата ОСОБА_1 , інших грошових надходжень по цьому рахунку немає.

Таким чином, з досліджених судом доказів вбачається, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, відсутні рахунки в банках, за винятком АТ КБ ПриватБанк на який нараховується заробітна плата .

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 цього Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Так, державний виконавець посилається на те, що ним від Банку такого документу отримано не було.

Проте, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404-VIII).

Як встановлено судом, у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 та використовується для виплати йому заробітної плати.

Додатково це підтверджується і інформацією з довідки ОК-5 отриманої боржником 14 листопада 2022 року. З довідки вбачається, що всі зарахування в 2022 році ОСОБА_1 співпадають із зарахуваннями по виписці, за виключенням оподаткування та відрахування зборів. Також в довідці ОК-5 теж прямо зазначено, що суми зарахування є заробітком.

Верховний Суд в постанові від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20 вказав, що накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VIII на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті. Таким чином, зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника.

Щодо твердження державного виконавця про те, що кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус, то з вище вказаної Постанови ВП ВС вбачається, що Верховним Судом вказано на помилковість висновку про зміну правової природи коштів заробітної плати після їх зарахування на картковий рахунок, оскільки порядок здійснення виконавчого провадження визначається не змістом правовідносин між банком та боржником, а положеннями спеціального законодавства, що регулює таке провадження та процедури і обсяги стягнення боргу у виконавчому провадженні.

Так само в Постанові Верховного Суду закцентувано увагу на те, що у державного виконавця є право і повноваження здійснювати стягнення із заробітної плати у встановленому законом порядку, не вдаючись до арешту коштів заробітної плати.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів скаржника, тому вважає за потрібне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), суб`єкт оскарження: державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Ткаченко Андрій Володимирович (адреса: поштовий індекс 20202, пров. В.Погорілого 1, м.Звенигородка, Черкаської області), на дії державного виконавця, - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Ткаченка Андрія Володимировича щодо залишення арешту на картковому рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати неправомірною.

Зобов`язати державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Ткаченка Андрія Володимировича скасувати арешт грошових коштів (всіх), які є заробітною платою та грошовим забезпеченням, на картковому рахунку НОМЕР_2 в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Світлана ФЕДОРЕЦЬ