ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/318/20
номер провадження 2/695/986/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

за участю секретаря с/з Варданян Л.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Від відповідача 02.11.2022 р. надійшло до суду клопотання про зупинення провадження в справі на підставі ст.252 ЦПК України, оскільки наразі він перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . У підтвердження надав копію довідки ВЧ НОМЕР_1 від 27.10.2022 р.

У підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Меньших М.О. заперечувала проти зупинення провадження, оскільки відповідач перебуває у військовій частині, де не ведуться активні бойові дії.

Позивачка в підготовчому засіданні підтримала думку адвоката.

У судове засідання відповідач не з`явився.

Суд, вислухавши доводи сторони позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні по цивільній справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 251,252 ЦПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний або ж має право зупинити провадження у справі.

Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.252 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі.

З копії довідки №157 від 27.10.2022 р., виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не були надані суду належні та допустимі докази на підтвердження того, що він перебуває на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі. З наданої довідки вбачається лише, що відповідач перебуває на військовій службі в військовій частині АДРЕСА_1 , але невідомо який вид військової служби (строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом; військова служба (навчання) курсантів).

Слід зазначити, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Разом з тим, в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, дотримання якого є процесуальною гарантією дотримання прав сторін спору.

У п. 3 постанови № 11 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010 р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005 р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004 р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.89 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Сутність викладеного дає підстави суду стверджувати, що зупинення провадження в справі повинно сприяти принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зупинення провадження на підставі п.1 ч.1 ст.252 ЦПК України не підлягає задоволенню, оскільки клопотання не обґрунтоване, крім того обов`язок суду зупинити провадження у справі відсутній.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 251-252, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст ухвали виготовлений 04 листопада 2022 року.