Справа № 570/3320/22
Номер провадження 2/570/1033/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

секретаря судових засідань Гречки О.В.

представників сторін - адвокатів Власюка П.О., Сулковського Б.П.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору поділу майна в натурі, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 08.10.2018 року на підставі договору дарування позивачка набула у власність частину будинковолодіння, що належала батьку. 19.06.2019 між співвласниками житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір про поділ майна, де пунктом 1.4 Договору визначено, що поділ будинку між сторонами здійснюється за їхньою згодою на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.06.2019 №3073, виданого КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації». Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 визнано недійсним п.1.4.2 Договору про поділ майна в натурі від 19.06.2019 року. На сьогодні співвідношення площ приміщень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складають 37,6 м2 до 60,6 м2, що відповідно у процентному співвідношенні є 38,28% до 61,72%. Підводячи підсумок, правові підстави для розірвання Договору про поділ майна є: порушення умов Договору зі сторони ОСОБА_3 щодо позбавлення позивачки права на приміщення площею 7 м2, на що розраховувала при його укладенні, чим змінено співмірність майнових інтересів сторін Договору; на момент укладення Договору існували обставини, які встановлені постановою Рівненського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, які не потребують доведенню, а саме: некоректний висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13 червня 2019 року №3073, виданого КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» та складений без врахування належності прав власності земельних ділянок, який був однією із підстав укладення Договору; дії нотаріуса, який склав умови Договору, без дотримання норм Земельного Кодексу та передчасне прийняте ним рішення про затвердження умов згаданого Договору. Неможливість привести Договір у відповідність з урахуванням балансу майнових інтересів сторін у зв`язку із істотними змінами його умов та наявних істотних обставин, які були виявлені після укладення Договору, є підставою звернення до суду із відповідною позовною заявою. За наведеного позивачка просить суд ухвалити рішення, яким розірвати Договір про поділ майна житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 19 червня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі №656; судові витрати покласти на відповідачку.

Представник відповідачки подав суду відзив. Зазначає, що позов не визнають з наступних підстав. Щодо твердження позивачки, що у зв`язку з постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 року у справі № 570/2348/20 співвідношення площ приміщень позивачки та відповідачки складають 38,28% та 61,72% відповідно, то зазначають, що такий висновок є хибним. Щодо твердження про «цілеспрямоване заволодіння більшою частиною будинку» то вважають, що воно не відповідає дійсності, адже заволодіння майном є кримінальним правопорушенням. Щодо твердження про те, що у 2008 році ОСОБА_3 діяла недобросовісно по відношенню до іншого співвласника майна, здійснила приватизацію земельної ділянки на своє ім`я, ввівши іншого в оману зазначають, що якщо відповідачка вбачала у діях позивачки порушення, то необхідним кроком було б звернення до суду; проте ні відповідачка, ні попередній власник майна до суду не зверталися. Відповідачкою не вчинялося ніяких дій, спрямованих на невиконання зобов`язання чи неналежне виконання умов договору. Проте, як вбачається з самого тексту позову, після виявлення змін обставин договору позивачка не вчиняла абсолютно ніяких дій для усунення цих обставин, а саме, дій щодо виправлення некоректного висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Більше того, позивачка жодного разу не звернулася до відповідачки з пропозицією вчинення таких дій чи з пропозицією зміни договору, натомість одразу звернулася до суду. Беручи до уваги, що зміст статті 652 ЦК України передбачає одночасне існування чотирьох обставин, за якими договір може бути розірваним за рішенням суду, та те, що наявність усіх обставин позивачкою не наведено, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Позивачка в судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки позов підтримав з підстав, що у ньому викладені.

Відповідачка позов не визнала та пояснила, що позивачка з нею не спілкується. Вона жодного разу не звернулася з пропозицією вчинення дій щодо приведення договору у відповідність чи з пропозицією зміни договору. Навпаки, відповідачка бажала виправити ситуацію, що склалася, але позивачка не бажає з нею спілкуватися. Тому просить суд відмовити у позові.

Представник відповідачки позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 19.06.2019 року між співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір про поділ майна, який був посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Плетньовим В.О. та зареєстрований в реєстрі №656.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що поділ будинку між сторонами здійснюється за їхньою згодою на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 13.06.2019 №3073, виданого комунальним підприємством «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації».

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 визнано недійсним п.1.4.2 Договору про поділ майна.

Позивачка зазначає, що у зв`язку з рішенням Рівненського апеляційного суду від 21.07.2022 у справі №570/2348/20 співвідношення площ приміщень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 змінилося, і наразі вони не є по 1/2 частини. Окрім того, позивачка була введена в оману при укладенні договору.

Проте за результатами розгляду справи суд дійшов наступних висновків.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання умови з порушенням, тобто неналежне виконання стороною своїх обов`язків за договором (ст. 610 Цивільного кодексу України). При цьому, вирішуючи питання про оцінку суттєвості порушення, слід встановити: наявність істотного порушення договору і шкоди, заподіяної цим порушенням іншою стороною, яка може полягати в реальних збитках і (або) упущеній вигоді; її розмірі.

Але відповідачкою не вчинялося ніяких дій, спрямованих на невиконання зобов`язання чи неналежне виконання умов договору, тобто з боку відповідачки відсутнє порушення умов договору.

В обґрунтування правової позиції позивачка покликається також на положення ст. 652 Цивільного кодексу України. За положеннями цієї статті, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Так, при укладенні договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Надалі, як вбачається з самого тексту позову та пояснень представника позивачки, з пояснень відповідачки та її представника, після виявлення змін обставин договору позивачка не вчиняла абсолютно ніяких дій для усунення цих обставин, а саме: дій, спрямованих на виправлення некоректного висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна. Позивачка жодного разу не звернулася до відповідачки з пропозицією вчинення таких дій чи з пропозицією зміни договору. Тобто не був дотриманий наступний пункт ст. 652 ЦК України.

Беручи до уваги, що зміст статті 652 ЦК України передбачає одночасне існування чотирьох обставин, за якими договір може бути розірваним за рішенням суду, та те, що існування цих обставини позивачкою не було доведено, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

У разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивачку (ст. 141 ЦПК України). Тому у суду немає підстав для того, щоб стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені нею судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору поділу майна в натурі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_2 ).

Відповідачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 ).

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 13 листопада 2022 року.