Номер провадження: 22-ц/813/3327/22
Справа № 495/1356/21
Головуючий у першій інстанції Заверюха В. О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Шлапак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича та акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Заверюха В.О., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» на рішення приватного виконавця, -

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до суб`єкту оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., стягувача за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» на рішення приватного виконавця, в якій просив:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64571283 від 18.02.2021 року за виконавчим листом №2-479/11 виданим 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - протиправними;

- визнати постанову ВП №64571283 від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-479/11 виданим 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - незаконною та скасувати.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. прийнято до примусового виконання виконавчий лист №2-479/11 виданий 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» суму заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії.

18.02.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64571283. Приватний виконавець допустив виконання виконавчого документа, строк пред`явлення якого до виконання пропущено, у зв`язку із чим скаржник вважає постанову про відкриття виконавчого провадження №64571283 від 18.02.2021 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Проте, 30.06.2017 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Чекерською Л.В. виконавчий лист №2-479/11 виданий Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року було повернуто стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк».

Строк пред`явлення виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року в результаті його повернення стягувачу 30.06.2017 року було перервано та встановлено новий строк пред`явлення його до виконання - 30.06.2020 року.

Таким чином, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження за №.02.2021 року поза межами трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, що є прямим порушення ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року скарга ОСОБА_1 задоволена.

Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №64571283 від 18.02.2021 року за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості протиправними.

Визнано постанову ВП №64571283 від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення №2-479/11 за позовом Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, незаконною та скасовано.

Не погодившись з ухвалою, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та відмовити ОСОБА_1 у задоволені скарги в повному обсязі,посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги приватний виконавець зазначив, що після винесення старшим державним виконавцем Чекерською Л.В. постанови від 30.06.2017 року про повернення виконавчого листа №2-479/11, вказаний виконавчий документ неодноразово пред`являвся на виконання приватним виконавцям. Згідно із відмітками про повернення, що наявні на зворотному боці виконавчого документу (04.11.2018, 08.07.2019, 19.02.2020) виконавчий лист повертався стягувачу на підставі того, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у ньому не зазначено дату народження на реєстраційному номері облікової картки платника податків боржника. У зв`язку з вказаним, 30.06.2020 року стягувач звернувся до районного суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2020 року у задоволенні заяви відмовлено, та вказано що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

На підставі викладеного, приватний виконавець не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безальтернативного не переривання строків пред`явлення, поверненням виконавчого документу з підстав викладених у будь-якому пункті ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, апелянт вказав, що ОСОБА_1 мав ідентифікатор доступу до виконавчого провадження №62224242 у якому 18.02.2021 року була відображена інформація про відкриття провадження №64571283 та зведення виконавчих проваджень, тому скарга є такою, що подана поза межами строків, встановлених ст.447 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Також, не погодившись з ухвалою, АТ«Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволені скарги відмовити у повному обсязі,посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтування своєї апеляційної скарги банк зазначив, що висновки суду першої інстанції про те, що звернення стягувача із заявами 24.06.2019 року, 04.11.2019 року, 11.02.2020 року до державного та приватних виконавців не переривало строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є помилковим та суперечить п.1 ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу приватного виконавця, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення за її безпідставністю.

Учасники справи про призначене судове засідання на 16 листопада 2022 року були сповіщені (а.с. 231-233).

Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року закінчився 30 червня 2020 року. Звернення стягувача із заявами 24.06.2019 року, 04.11.2019 року, 11.02.2020 року до державного та приватних виконавців не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому постанова ВП №64571283 про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2021 року приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., як і прийнятті на її підставі постанови про арешт коштів боржника, постанова про арешт майна боржника, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про стягнення з боржника основної винагороди були прийняті в порушення вимог статті 12 Закону №1404.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2011 року по справі №2-479/11 позов Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задоволено.

З ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» солідарно стягнута загальна сума кредитної заборгованості станом на 17.05.2010 року у розмірі 205 119 грн. 79 коп.З ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь держави солідарно стягнуто державне мито у розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у розмірі 120 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.10.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2011 року залишено без змін.

25.11.2011 року на виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2011 року по справі №2-479/11 були видані виконавчі листи.

Виконавчий лист було направлено на примусове виконання до державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

30.06.2017 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Чекерською Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-479/11 виданого 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області стягувачу ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк».

Разом з тим 18.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64571283 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-479/11 виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 25.11.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Вбачається, що 25.11.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист № 2-479/11 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі територіально відокремленого безбалансового відділення №10015/0339 філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» солідарно загальної суми кредитної заборгованості станом на 17.05.2010 року у розмірі 205 119 грн.

У виконавчому листі вказано, що рішення набрало законної сили 24 жовтня 2011 року, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 24 жовтня 2012 року.

З виконавчого листа вбачається, що виконавчий лист було пред`явлено до виконання починаючи з 2012 по 2020 роки (а.с. 80).

Відповідно до відмітки останній раз виконавчий лист було повернуто 19.02.2020 року (а.с. 80).

Згідно положень ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи протягом трьох років.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із доводами апеляційних скарг про те, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-479/11 до виконання становить три роки.

Висновок суду першої інстанції про те, що звернення стягувача із заявами 24.06.2019 року, 04.11.2019 року, 11.02.2020 року до державного та приватних виконавців не переривало строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла момент винесення оскаржуваних постанов) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка діяла на момент винесення оскаржуваних постанов) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Враховуючи, що виконавчий лист № 2-479/11 від 25.11.2011 року містить відмітку про його повернення 19.02.2020 року, підстави вважати, що постанова приватного виконавця від 18.02.2021 року про відкриття виконавчого провадження є неправомірною відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного ухвала суду від 13 квітня 2021 року постановлена з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича задовольнити.

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2021 року скасувати.

Прийняти постанову, якою скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, стягувач за виконавчим документом АТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії ООУ АТ «Ощадбанк» на рішення приватного виконавця залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 листопада 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра