КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2969/2022
Головуючий у суді першої інстанції: Марчук О.Л.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

при секретарі - Лащевській Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Ксаверівська сільська рада Васильківського району Київської області про усунення перешкод у здійсненні права власності,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року,

встановив:

у квітні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання відповідачів демонтувати паркани, які на місцевості фактично розмежовують земельні ділянки. Також позивач просила зобов`язати ОСОБА_2 перенести на відстань 1 метр від межі самочинно збудовані господарські будівлі.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року позов було задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_2 знести (демонтувати) бетонний паркан, який на місцевості розділяє земельні ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та розміщений на належній останній земельній ділянці кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 знести (демонтувати) паркан з металевої сітки, який на місцевості розмежовує земельні ділянки ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та розміщений на належній їй земельній ділянці площею 0,3321 га, кадастровий номер :01:030:0032, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні вимог про знесення господарських будівель було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять рішення суду в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представників позивача та відповідачів - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що їй належить на праві особистої приватної власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:030:0032, площею 0,3321 га за адресою: АДРЕСА_1 . Власники сусідніх земельних ділянок, з якими межує належна їй ділянка - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушують її права на користування нею. В зв`язку з цим позивач просила зобов`язати ОСОБА_2 знести (демонтувати) паркани - бетонний та з металевої сітки, які встановлені по всій довжині земельної ділянки та перенести на 1 метр від межі самочинно збудовану господарську будівлю та туалет або демонтувати їх. Також позивач просила зобов`язати ОСОБА_7 демонтувати паркан з металевої сітки, оскільки він встановлений без дотримання меж.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року позовні вимоги було задоволено частково - зобов`язано ОСОБА_2 знести (демонтувати) бетонний паркан, який на місцевості розділяє земельні ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та розміщений на належній останній земельній ділянці кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 знести (демонтувати) паркан з металевої сітки, який на місцевості розмежовує земельні ділянки ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та розміщений на належній їй земельній ділянці площею 0,3321 га, кадастровий номер :01:030:0032, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні вимог про знесення господарських будівель було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено невідповідність фактичного землекористування відповідачами щодо встановлення меж між сусідніми ділянками, які належать відповідачам, визначеним на місцевості.

Такий висновок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання знести господарські будівлі сторонами по справі не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався в рішенні на положення ст. 90, 91, 106, 107, 108, 152 ЗК України.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 статті 90 ЗК України).

В ч. 1 статті 91 ЗК України закріплено, що власники земельних ділянок зобов`язані також не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також, дотримуватися правил добросусідства.

За положеннями ч. 1 статті 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:030:0005, площею 0,155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер :01:030:0035, площею 0,85 га для ведення підсобного господарства та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За клопотанням представника позивача - ОСОБА_6 судом першої інстанції ухвалою від 02 жовтня 2019 року було призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено ТОВ «Судова незалежна експертиза».

Згідно Висновку експерта №СЕ-1201-1-1131.19 від 24.08.2020 було встановлено, що:

- фактичне землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 не відповідає правовстановлюючим документам та документації із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:030:0005, площею 0,155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- виявлена невідповідність полягає в тому, що паркани, якими на місцевості огороджена зазначена досліджувана земельна ділянка, по всьому периметру, в тому числі і вздовж спільної межі між земельними ділянками по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_2 та по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , розташовані із порушенням меж, передбачених правовстановлюючими документами та документацією із землеустрою. При цьому, відхилення фактичних меж землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 виражене як у зменшенні фактичної площі вказаної земельної ділянки шляхом розташування парканів зі зміщенням углиб земельної ділянки, так і у збільшенні фактичної площі цієї земельної ділянки шляхом розташування парканів за межами земельної ділянки :01:030:0005, що визначені правовстановлюючими документами та документацією із землеустрою;

- фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2 (0,1654 га), у порівнянні з правовстановлюючими документами і документацією із землеустрою (0,155 га) в цілому на 0,0104 га більша [0,1654 га - 0,155 га = 0,0104 га]; при цьому, 0,0068 га, якими фактично користується ОСОБА_2 , є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0032, що належить ОСОБА_1 ;

- бетонний паркан та умовна межа (лінія) від бетонного паркану до металевого кілка з боку АДРЕСА_2 , які на місцевості відмежовують земельну ділянку ОСОБА_2 , кадастровий номер :01:030:0005, площею 0,155 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та земельну ділянку ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично розміщені на земельній ділянці ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:030:0032 - тобто, зі зміщенням відносно спільної межі цих ділянок згідно із технічною документацією у бік земельної ділянки ОСОБА_1 на відстань 1,1м...1,8м;

- фактичне землекористування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 також не відповідає правовстановлюючими документам та документації із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:030:0035, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- виявлена невідповідність полягає в тому, що паркани, якими на місцевості огороджена зазначена досліджувана земельна ділянка, по всьому периметру, в тому числі і вздовж спільної межі між земельними ділянками по АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_3 , та по АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 , розташовані із порушенням меж, передбачених правовстановлюючими документами та документацією із землеустрою;

- фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_3 , яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 (0,3263 га), у порівнянні з правовстановлюючими документами і документацією із землеустрою (0,2500 га + 0,0800 га = 0,3300 га) в цілому на 0,0037 га більша [0,3300 - 0,3263 га = 0,0037 га]; при цьому, 0,0052 га, якими фактично користується ОСОБА_3 , є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0032, що належить ОСОБА_1 ;

- паркан з металевої сітки, який на місцевості відмежовує земельну ділянку ОСОБА_3 , кадастровий номер :01:030:0035, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та земельну ділянку ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично розміщений на земельній ділянці ОСОБА_1 з кадастровим номером :01:030:0032 - тобто, зі зміщенням відносно спільної межі цих ділянок згідно із технічною документацією у бік земельної ділянки ОСОБА_1 на відстань 0,41м...1,77м.

Судом першої інстанції було правильно покладено в основу рішення зазначений Висновок експерта за результатами проведеної комплексної судової земельно-технічної експертизи №СЕ-1201-1-1131.19 від 24.08.2020.

Відповідно до чч. 1 та 5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері, іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів з цих самих питань, або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта.

В судовому засіданні 02 жовтня 2019 року при вирішенні клопотання про призначення експертизи, заявленого представником позивача, представник відповідачів - ОСОБА_4 заперечувала проти призначення експертизи та не пропонувала суду питання, які потребують висновку експерта.

Після проведення вказаної експертизи, представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала клопотання, в якому просила призначити по справі додаткову комплексну земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлюючим документам, документації із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 , та нормативно-правовим актам? Якщо ні, то в чому полягає невідповідність? Чи відповідає фактична площа вказаної земельної ділянки та її фактичне місцезнаходження правовстановлюючим документа і документації із землеустрою?

- Чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки ОСОБА_1 із суміжною ділянкою ОСОБА_3 відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою?

- Які варіанти усунення порушення меж земельних ділянок, належних ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .?

Заявляючи в ході розгляду справи в суді першої інстанції 18 листопада 2020 року вказане клопотання про призначення по справі додаткової комплексної експертизи, представник відповідачів - ОСОБА_5 посилалась на те, що за висновком експерта виявлено порушення меж як позивача, так і відповідача ОСОБА_3 , крім того на вирішення судової експертизи не були поставлені питання щодо шляхів відновлення порушених прав позивача та відповідача, хто та які роботи повинен виконати, а також щодо оцінки вартості цих робіт.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2020 року клопотання було задоволено частково, призначено земельно-технічну експертизу, зупинено провадження по справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2021 року ухвалу було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник відповідачів - ОСОБА_5 також заявила клопотання про призначення по справі додаткової комплексної земельно-технічної експертизи, на вирішення якої просила поставити питання:

- Чи відповідає розроблена документація із землеустрою на земельну ділянку ОСОБА_1 , кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягає невідповідність?

- Чи відповідає фактичне землекористування правовстановлюючим документам, документації із землекористування на земельну ділянку ОСОБА_1 кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , нормативно-правовим актам? Якщо ні, то у чому полягають невідповідності? Чи відповідає фактична площа вказаної земельної ділянки та її фактичне місцезнаходження правовстановлюючим документам і документації із землеустрою надану земельну ділянку?

- Чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки ОСОБА_1 кадастровий номер :01:030:0032, площею 0,3321 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із суміжною земельною ділянкою ОСОБА_3 кадастровий номер :01:030:0035, площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_3 відповідно до встановлюючи документів та документації із землеустрою на ці ділянки?

- Які варіанти усунення порушення меж суміжних земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .?

В задоволенні зазначеного клопотання судом апеляційної інстанції також було відмовлено, оскільки питання відповідності землевпорядної документації на земельну ділянку, належну позивачу, не є предметом спору в даній справі, заявлена позивачем вимога щодо знесення огорожі між земельними ділянками не вимагає визначення кількох варіантів усунення порушення, представником відповідачів не мотивовано необхідність призначення для повторного дослідження експертом питання щодо порушення меж сусідніх земельних ділянок. В свою чергу, представником відповідачів не скористалась своїм правом подати до суду висновок експерта, складеним на її замовлення відповідно до ч. 1 ст. 106 ЦПК України.

Доводи, викладені представниками відповідачів в апеляційних скаргах та представником відповідачів в ході апеляційного провадження, є аналогічними запереченням на позовну заяву, які вказували представники відповідачів в ході розгляду справи в суді першої інстанції. Вказані доводи зводяться до того, що ОСОБА_1 отримала земельну ділянку з порушенням вимог закону, а тому у неї відсутнє право вимагати від відповідачів змінити межі земельних ділянок шляхом демонтажу паркану та перенесення господарських будівель.

Так, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 зазначає, що судом не було повно з`ясовано всі обставини по справі, не було задоволено її клопотання про зупинення провадження по справі до набрання законної сили рішенням в іншій справі.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції 11.08.2021 представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просила зупинити провадження по даній справі до набрання законної сили рішенням у справі за її позовом до ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , Ксаверівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання недійсним акту на право приватної власності на землю, визнання недійсною технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, визнання недійсним рішення Ксаверівської сільської ради про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки щодо відведення земельної ділянки у власність. Вказана позовна заява була подана до Білоцерківського районного суду Київської області, однак провадження по справі відкрито не було, а позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу.

Також в апеляційній скарзі представника ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_2 08.08.2021 звернулась до Білоцерківського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Київській області із заявою про вчинення злочину, посилаючись на те, що з матеріалів справи їй стало відомо, що в Технічній документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого господарства, містяться документи з підробленими підписами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які на той час вже померли. Крім того, було встановлено, що в рішеннях Ксаверівської сільської ради народних депутатів Васильківського району Київської області за 1997 рік відсутнє рішення щодо надання у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, а тому неможливо встановити на яких підставах ОСОБА_8 набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:030:0032.

Вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки питання щодо набуття

ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:030:0032 не є предметом спору в даній справі. В разі доведення незаконності набуття такого права власності позивачем, це може бути підставою для перегляду рішення в даній справі за нововиявленими обставинами.

Також є безпідставним посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_4 на те, що суд поклав в основу рішення Висновок експерта №СЕ-1201-1-1131 від 24.08.2020, який в судовому засіданні не досліджувався. В судовому засіданні 19 жовтня 2021 року судом першої інстанції були досліджені матеріали справи в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 міститься посилання на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання та погодження меж земельної ділянки, належної ОСОБА_3 , Висновок експерта №СЕ-1201-1-1131.19 від 24.08.2020 не відповідає чинному законодавству. Вказані доводи також не можна визнати обґрунтованими, оскільки апелянт не навела доказів щодо цього.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За положення ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту. Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалами справи або викликає сумнів в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_5 не визначила в чому полягає неповнота Висновку експерта, який було покладено в основу рішення судом першої інстанції, його необґрунтованість або суперечність матеріалам справи.

Доводи апелянтів щодо неправильного розподілу судом першої інстанції судових витрат, також є необґрунтованими. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. як за одну вимогу немайнового характеру відповідно до частини позовних вимог, заявлених до ОСОБА_2 , які були сформульовані як усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження позивачем належною їй земельною ділянкою шляхом демонтажу огорожі та перенесення господарської будівлі та туалету. Також позивачем було сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до частини вимог, заявлених до ОСОБА_3 .

В ст. 133 ЦПК України закріплено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з

Відповідно до чч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволенні позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

В даній справі позивачем було оплачено проведення експертизи в сумі 18 840 грн. Враховуючи сплату позивачем судового збору в загальному розмірі 1 536 грн. 80 коп., загальний розмір судових витрат становить 20 376 грн. 80 коп., що було правильно визначено судом першої інстанції та стягнуто на користь позивача з відповідачів по Ѕ частині.

Та обставина, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні вимоги позивача до ОСОБА_2 щодо зобов`язання перенести господарські будівлі не може бути підставою для зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду не спростовують, рішення було ухвалено судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 14 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді