Провадження № 22-ц/801/1735/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 рокуСправа № 127/17072/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.,

за участі секретаря Луцишина О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради» про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Горбатюком Валерієм Володимировичем, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 09 серпня 2022 року в м. Вінниці суддею цього суду Гуменюком К.П. та присяжними Колєснік О.Г., Любунею В.В., дата складання його повного тексту невідома,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної Ради» (далі КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР») звернулось до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди, мотивуючи її тим, що він 07 серпня 2022 року о 16 год. 32 хв. був госпіталізований у відділення № 12 КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», та після особистого огляду чергового лікаря приймального відділення, а також комісії лікарів психіаторів, лікарі дійшли висновку про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у нього ознак психічного захворювання у вигляді параноїдної шизофренії (безперервний тип перебігу), що проявлялось у безсонні, дратівливості, маячних ідеях переслідування з боку оточуючих, зокрема вважав, що сусіди стріляють в нього ультразвуком, через що має неприємні відчуття, які супроводжуються агресією. Не заперечував, що кидав камінці в сусідські вікна для того, щоб приїхала поліція і розібралася з ними.

Пославшись на викладене та на те, що пацієнт виявляє небезпеку для себе та оточуючих, а ненадання психіатричної допомоги в умовах стаціонару може завдати значної шкоди його психічному здоров`ю, заявник просив госпіталізувати ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року вказану заяву задоволено, надано згоду на госпіталізацію до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» Вдовиченка Ю.К. в примусовому порядку без його згоди.

Не погодившись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Горбатюка В.В., посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаної заяви.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» зазначило, що оскаржуване рішення вважає законним, а тому просить апеляційний суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до супровідного листка № 096458 форми № 114/о ОСОБА_1 07 серпня 2020 року о 16 год 19 хв. був доставлений у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» з діагнозом параноїдна шизофренія (а. с. 5).

07 серпня 2022 року о 16 год. 36 хв. проведено огляд лікарем приймального відділення, за наслідками якого ОСОБА_1 поставлено діагноз: параноїдна шизофренія, та яким встановлено, що він має маячні ідеї, розлади сприйняття, які проявляються у вигляді вісцеральних галюцинацій. Лікарем зазначено, що ОСОБА_1 на запитання відповідає багатослівно, зосереджений на хворобливих переживаннях, настрій злісний та нестійкий. На запитання лікаря пояснював, що сусіди впливають на нього випромінюванням, вплив якого він відчуває та казав, що бачив апарати, з яких стріляють сусіди (а. с. 6).

У заяві від 07 серпня 2022 року матір ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просить госпіталізувати свого сина до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР», у зв`язку з тим, що він перестав приймати ліки, став агресивним до сусідів і бажає їм зла (а.с. 7).

08 серпня 2022 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка зробила висновок, що він виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії (безперервний тип перебігу, F 20.0). ОСОБА_1 відповідно до ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» має реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. За психічним станом хворий не може надати усвідомленої згоди на лікування, а тому потребує госпіталізації в примусовому порядку (а.с. 2).

Відповідно до висновку психічний стан ОСОБА_1 погіршився у березні 2015 року, коли він дізнався, що у брата жінки померла ненароджена дитина і тоді був вперше госпіталізовний. Після виписки його стан покращився, кілька років приймав препарати, але після припинення прийому ліків стан поступово погрішувався, ОСОБА_1 став замкненим у собі, відлюдькуватим. Останні 4 місяці до огляду комісією лікарів у пацієнта почали виникати маячні ідеї, зокрема вважав, що сусіди стріляють в нього ультразвуком, хочуть його вбити, через що має неприємні відчуття та це викликає в нього агресію. Не заперечував, що кидав камінці в сусідські вікна для того, щоб приїхала поліція і розібралася з ними. Було викликано поліцію, бригаду ЕМД та ОСОБА_1 доставлено до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР». Від госпіталізації відмовився.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України, Законі України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Законі України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актах, прийнятих відповідно до них (стаття 2 Закону України «Про психіатричну допомогу»).

За приписами ст. ст. 339-342 ЦПК України та ст. ст. 14-16 Закону України «Про психіатричну допомогу» рішення про надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку приймається виключно судом.

Відповідно до ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. У заяві фізичної особи або її законного представника про припинення амбулаторної психіатричної допомоги чи госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку мають бути зазначені обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, заклад з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви КНП «ВОКПЛ ім. акад. О. І. Ющенка ВОР» про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди, суд першої інстанції, врахував вказані норми матеріального права, надав належну оцінку поданим доказам, зокрема висновку огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку від 08 серпня 2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 виявляє ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії (безперервний тип перебігу, F 20.0) та у якому наявні посилання на обставини, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 та виявлення у нього наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, його лікування можливе тільки в умовах стаціонару в закладі з надання психіатричної допомоги, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про надання згоди на госпіталізацію ОСОБА_1 у примусовому порядку до психіатричного закладу.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому відхиляються.

За даних обставин, доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення заяви про госпіталізацію ОСОБА_1 в примусовому порядку без його згоди, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Горбатюком Валерієм Володимировичем, залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко