МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 473/4824/21
Провадження № 22-ц/812/975/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

за участю : представника позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою його представником адвокатом Прутян Олександром Анатолійовичем, на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2022 року, постановлену під головуванням судді Далматової Г.А. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про припинення та заборону провадження планової діяльності,-

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2021 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про припинення та заборону провадження планової діяльності, в якому просить припинити та заборонити Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» провадження Планової діяльності щодо завершення будівництва Ташлицької ГАЕС у складі гідроагрегатів 3-6 з поетапним підвищенням підпірного рівня Олександрівського водосховища на р. Південний Буг до позначки +20,7 м; припинити та заборонити ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» використання гідроагрегату №3 Ташлицької гідроакумулювальної електростанції, яка входить до складу Южноукраїнського енергокомплексу ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого до суду звернувся ОСОБА_1 , до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про припинення та заборону провадження планової діяльності залишено без розгляду.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 через свого представника адвоката Прутяна О.А. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судове рішення не відповідає нормам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки підставою ухвалення вказаного рішення, як зазначено в ухвалі суду є тривалість провадження у справі, процесуальна поведінка позивача та його представника, який, будучи належним чином обізнаним про час та місце розгляду справи, не забезпечив свою участь у судових засіданнях 19 вересня 2022 року та 07 жовтня 2022 року, не надавши доказів обґрунтованості поважності неявки, а також неодноразова неявка позивача ОСОБА_2 та його представника в судові засідання.

Однак, суд не врахував, що 24.02.2022 розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України.

Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року оголошено провести загальну мобілізацію в тому числі на території Миколаївської області у зв`язку з чим 20.03.2022 ОСОБА_2 було мобілізовано до Збройних Сил України, що підтверджується записом на стор.4 Військового квитка, а отже позивач і не міг отримати повістки за адресою свого проживання, а отже не був належним чином повідомлений.

Крім того, суд не мотивував своє рішення, що не з`явлення позивача є перешкодою для розгляду справи.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. Отже, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України не пов`язує залишення заяви без розгляду у зв`язку з неявкою представника позивача.

Представник позивача також 26.02.2022 був мобілізований до лав ЗСУ, а 10.03.2022 року отримав тяжке поранення, йому було ампутовано ліву ногу, пошкоджена ліва рука та він повністю втратив слух, а з 02.06.2022 року і по цей час перебуває на протезуванні та реабілітації в Німеччині. Крім того вказує, що перебуваючи в Німеччині не мав технічної можливості подати заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Посилаючись на викладене, просив скасувати ухвалу суду від 07 жовтня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, надавши пояснення аналогічні доводам апеляційної скарги.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала не відповідає.

Так, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_2 , а також його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Позов позивачем подано у грудні 2021 року, тобто більше десяти місяців тому.

Позивач жодного разу не отримував повістки за адресою, зазначеною у позовній заяві, жодного разу не з`явився в судові засідання, хоча по справі було призначено 6 підготовчих засідань та 3 судових засідання.

Представник позивача тільки один раз отримав повістку про явку до суду в підготовче засідання на 24 лютого 2022 року, ніяких заяв чи клопотань на адресу суду не надсилав.

Згідно витягу із Єдиного реєстру адвокатів України право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Прутяна О.А. зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 24 лютого 2022 року, 06 вересня 2022 року право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Прутяна О.А. поновлено згідно п. 1 ч. 4 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі заяви адвоката.

Представник позивача, який є адвокатом, та надіслав позовну заяву через систему «Електронний суд», є зареєстрованим користувачем у вказаній системі, тобто отримує судові повістки та інші процесуальні документи через систему «Електронний суд». Йому, внаслідок здійснення професійної адвокатської діяльності, відомо право на розгляд справи у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Проаналізувавши зазначені обставини, а також положення ст. ст. 12, 13, 44, ч.1 ст. 64, ст. ст. 130, 131, 211, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17 (провадження № 61-4437св20), від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19 (провадження № 61-15254св20), від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18 (провадження № 61-2329св20), від 22 березня 2021 року у справі № 757/43966/16-ц (провадження № 61-19254св19), суд дійшов висновку що ОСОБА_2 та його представнику достеменно відомо про розгляд цивільної справи, але останні ухиляються від отримання судових повісток та явки до суду.

Також суд посилався, що вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У справі «Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, враховуючи тривалість провадження у справі, процесуальну поведінку позивача та його представника, який, будучи належним чином обізнаним про час та місце розгляду справи, не забезпечив свою участь у судових засіданнях 19 вересня 2022 року та 07 жовтня 2022 року, не надавши доказів обґрунтованості поважності неявки, та у зв`язку з неодноразовими неявками позивача ОСОБА_2 та його представника в судові засідання, суд вважав, що позов ОСОБА_2 , в інтересах якого до суду звернувся ОСОБА_1 , слід залишенню без розгляду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 28 грудня 2021р.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 січня 2022 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 09-00 год. 24 лютого 2022 року.

24 лютого 2022року через неяку сторін підготовчий розгляд справи було відкладено на 09-00 год. 24 березня 2022 року.

Після цього справа знову неодноразово призначалася до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 22 квітня 2022 року, 20 травня 2022 року, 20 червня 2022 року, проте відкладалася через неявку сторін.

20 червня 2022 року справа не розглядалася через знаходження судді у відпустці.

18 липня 2022 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було закрито підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду на 10-00 год. 17 серпня 2022 року.

17 серпня 2022 року справа не розглядалася через знаходження судді у відпустці (а. с. 168).

Після цього справа призначалася до розгляду у судовому засіданні на 19 вересня та на 07 жовтня 2022 року.

В матеріалах справи наявне повідомлення представника позивача про час і місце розгляду справи у підготовчому судовому засіданні 24 лютого 2022 року.

Проте матеріали справи не містять повідомлення позивача та його представника про час і місце розгляду справи на 17 серпня, 19 вересня на 07 жовтня 2022р.

Наявна в матеріалах судова повістка про виклик позивача до суду на 17 серпня 2022 року повернута з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання, на 19 вересня та 07 жовтня 2022 року - з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Повістка на ім`я представника позивача на 07 жовтня 2022 року також була повернута на адресу суду з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Указом Президента України №54/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому Указами Президента України від 14.03.2022 №133/22, від 18.04.2022 № 259/2022, 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08. 2022р. № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжувався, останній раз Указом Президента України від 07.11.2022р. № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року оголошено провести загальну мобілізацію в тому числі на території Миколаївської області, у зв`язку з чим 20.03.2022 ОСОБА_2 було мобілізовано до Збройних Сил України, що підтверджується записом на стор.4 Військового квитка, а отже позивач не міг отримати повістки про явку в суд в судові засідання на 17 серпня, 19 вересня на 07 жовтня 2022р. за адресою свого проживання.

Представник позивача також 26.02.2022 був мобілізований до лав ЗСУ, а 10.03.2022 року отримав тяжке поранення, йому було ампутовано ліву ногу, пошкоджена ліва рука та він повністю втратив слух, з 02.06.2022 року перебував на протезуванні та реабілітації в Німеччині, тому також не міг отримати повістки про явку в суд в судові засідання на 17 серпня, 19 вересня на 07 жовтня 2022р. за адресою свого проживання. Як зазначено в апеляційній скарзі, представник позивача, перебуваючи в Німеччині не мав також технічної можливості подати заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За таких обставин не можна вважати, що суд належним чином повідомив позивача та його представника про дату, час і місце судового засідання на 17 серпня, 19 вересня на 07 жовтня 2022р., що свідчить про порушення судом норм процесуального права. Як наслідок, суд першої інстанції невірно застосував норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та дійшов до неправильного висновку про те, що позивача та його представника, будучи належним чином обізнаними про час та місце розгляду справи, неодноразово не з`явилися в судові засідання, не надали доказів обґрунтованості поважності причин своєї неявки, що є підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Слід також зазначити, що положеннями статті 189 ЦПК України визначено завдання підготовчого провадження. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19), а також підтриманий й у постанові Верховного суду від 11.03.2020р. по справі №761/8849/19.

Отже, посилання суду про те, що позивач та його представник неодноразово не з`явилися в підготовче судове засідання, що представник позивача був повідомлений про час і місце розгляду справи на одне з них, не має правового значення для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 4 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши положень вищезазначених процесуальних норм, залишив без розгляду позовну заяву без достатніх на те правових підстав, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через його представника ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 07 жовтня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 25 листопада 2022 року