Справа №203/3558/22
Провадження №2-з/0203/106/2022
УХВАЛА

14 листопада 2022 року суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Католікян Михайло Олександрович, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

у с т а н о в и в:

1. 19 вересня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 30.09.2021 у сумі 487 288,00 грн (а.с.а.с. 1 4).

2. 24 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачеві майно та гроші у межах заявленої суми.

3. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.10.2022 заяву про забезпечення позову було повернуто. Підставою для такого повернення стало те, що судовий збір у сумі 496,20 грн (квитанція від 24.10.2022 №0.0..1) був сплачений позивачем за неналежними реквізитами.

4. 02 листопада 2022 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачеві майно та гроші у межах заявленої суми.

5. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.11.2022 заяву про забезпечення позову було залишено без задоволення. Підставою для такого рішення стало те, що позивач не зазначив конкретне майно, на яке позивач просив накласти арешт (або реквізитів банківського рахунку, на якому зберігаються кошти відповідача).

6. 10 листопада 2022 року позивач повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачеві майно та гроші у межах заявленої суми, повідомивши при цьому, що відповідачеві належать житловий будинок та земельна ділянка (кадастровий номер :02:008:0770), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

7. Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

8. Розв`язуючи подану заяву, суд виходить з того, що вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

7. Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

8. Згідно з пунктами 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

9. Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

10. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

11. З матеріалів поданої заяви вбачається, що попри те, що вони містять зазначення конкретного майна, на яке позивач просить накласти арешт, до них не додано жодного доказу, що підтверджує факт належності відповідачеві вказаного нерухомого майна.

12. Самостійно одержати такі відомості суд можливості не має.

13. З огляду на викладене суд не знаходить достатніх підстав для задоволення поданої у справі заяви.

14. Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному статтею 261 ЦПК.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Суддя М.О. Католікян