Справа № 750/6644/22
Провадження № 2-о/750/170/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

за участю заявника та представника заінтересованої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України,

в с т а н о в и в :

у жовтні 2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

Заяву мотивує тим, що вона звернулась із заявою про отримання громадянства України до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області. 07.06.2022 року УДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в оформленні набуття громадянства на підставі того, що не виявилось можливим підтвердити її належність до громадянства України.

Заявник зазначає, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Гомель, Республіка Білорусь. З 1976 року до червня 1992 постійно проживала разом з батьками у АДРЕСА_1 . У 1991 році закінчила загальноосвітню середню школу № 29 м. Чернігова. З вересня 1991 року по травень 1992 року навчалась в Чернігівському обласному учбовому центрі Мінстату України. З червня 1992 року по жовтень 2002 року проживала у м. Гомелі, де прийняла громадянство Республіки Білорусь. 23.11.2002 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 . З 23.11.2002 року постійно проживає у м. Чернігові, від шлюбу має сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чоловік заявниці та син громадяни України.

На момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» - 13 листопада 1991 року постійно проживала на території України, а саме: АДРЕСА_1 .

Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації прав щодо набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління міграційної служби України в Чернігівській області в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в Республіці Білорусь.

Згідно атестату серії НОМЕР_5 у 1991 закінчила загальноосвітню середню школу № 29 м. Чернігова (а.с. 8-10).

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_2 з вересня 1991 по травень 1992 року навчалась в Чернігівському обласному учбовому центрі Мінстату України (а.с. 15-17).

23 листопада 2002 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 18).

13.06.2007 року ОСОБА_1 одержала довідку про присвоєння ідентифікаційного номера Державною податковою інспекцією в Чернігівській області (а.с. 6).

Також, заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27.08.2009 року та має посвідку на постійне проживання в Україні, яка видана 01 липня 2019 року (а.с. 6, 7).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт постійно проживання заявниці у місті Чернігові до 24.08.1991 року.

Як вбачається з відповіді Управління державної міграційної служби України в Чернігівській області від 07.06.2022, ОСОБА_1 має підстави отримати громадянство України за територіальним походженням, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», оскільки постійно проживала на території України до 24.08.1991 (а.с. 34-35).

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.

Згідно із частинами першою, другою статті 9 Закону України «Про громадянство України» іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України; 2) подання: особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства; іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Враховуючи, що матеріалами справи та показами свідків підтверджується те, що заявниця до 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України, а також те, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та породжує юридичні наслідки, а тому суд знаходить підстави для задоволення заяви.

Керуючись статтями 258, 259, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України до 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: