ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/1178/20 Номер провадження 22-ц/814/2116/22Головуючий у 1-й інстанції Бєссонова Т.Д. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮГ-М»

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮГ-М» про розірвання договорів оренди земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агрофірма ЮГ-М» про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Позов обґрунтовано тим, що 2018 році позивачам стало відомо про наявність укладених з відповідачем договорів оренди на земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 кадастровий номер :04:000:0162, розміром 4,5933 га, ділянка № НОМЕР_1 із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області, та ОСОБА_2 , кадастровий номер :05:000:0250, розміром 4,3247 га, ділянка № НОМЕР_2 із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області. Вказує, що їм було відомо, що належними їм земельними ділянками користується відповідач вже не перший рік на підставі усної домовленості, але жодного письмового договору оренди на належні земельні ділянки не укладали. На початку 2018 року їм стало відомо, що колишній власник ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» продав фірму іншій особі, яка має відношення до ПП «Золота Нива-1». Вони звернулися до підприємства, щоб забрати свої земельні ділянки, але їм повідомили про наявність письмових договорів оренди, укладених попереднім директором ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», строк дії яких ще не вичерпано, але їхніх екземплярів договорів не надали. Щоб розібратися з виниклою ситуацією, враховуючи, що договори оренди вони ніколи навіть не бачили в очі, позивачі звернулися до міськрайонного управлінні Держгеокадастру в Ізюмському районі з заявами про надання копій договорів оренди на земельні ділянки. Отримавши копії договорів оренди та ознайомившись з ними, вони зазначають, що договір оренди на земельні ділянки з відповідачем не укладали та не підписували. Тобто договори укладено з іншою особою з підробкою їхніх підписів, але орендар стверджує про чинність наявних договорів оренди. 03 січня 2020 року позивачі відправили рекомендований поштовий лист на ім`я ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» про розірвання договору оренди між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» від 20.12.2006 року, на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0162, та договору оренди між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» від 02 листопада 2007 року, на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0250, з моменту отримання письмового попередження. Зазначене поштове відправлення було отримано відповідачем 14.01.2020 року. Станом на час звернення до суду відповідач не надав відповіді на лист.

Просили визнати розірваним з часу прийняття рішення судом договір оренди між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» від 20 грудня 2006 року, на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0162, розміром 4,5933 га, із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований 10 грудня 2007 року за № 10 у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії «ДП ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах», та договір оренди між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» від 02 листопада 2007 року, на земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0250, розміром 4,3247 га, із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований 30 жовтня 2008 року за № 47 у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії «ДП ДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах», а також стягнути з відповідача на їх користь розмір сплачених судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» про розірвання договорів оренди земельних ділянок відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Просили рішення суду першої скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Також дане рішення в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Агрофірма ЮГ-М». Просило рішення суду змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, а саме: виключити з його мотивувальної частини висновки про обрання неефективного способу захисту, про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договори оренди земельної ділянки не погоджували, посилання на відсутність у них волевиявлення на укладення спірних договорів, а також, що спірні договори оренди землі є неукладеними, та відмовити у задоволені позову у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю обставин, на які посилалися позивачі.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 обґрунтування апеляційної скарги позивачі посилаються на те, що позовні вимоги вони обґрунтовували невиконанням відповідачем умов договору щодо одностороннього його розірвання. Так, ними були виконані необхідні дії для розірвання в односторонньому порядку договорів оренди, а саме направлено відповідний лист ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», однак договори не були розірвані.

Узагальнені доводи ТОВ «Агрофірма ЮГ-М»

Відповідач у апеляційній скарзі зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо прийняття до уваги висновку експерта зробленого в іншій цивільній справі. Крім того зазначає, що позивачі звернулися з вимогою про розірвання договорів не від власного імені, а через представника, який не мав повноважень на вчинення даних правових дій.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Волченка Г.В. надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0162, розміром - 4,5933 га, ділянка № НОМЕР_1 із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району, Харківської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №430858.(а.с.11 том 1).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :05:000:0250, розміром - 4,3247 га, ділянка № НОМЕР_2 із земель приватної власності, розташованої на території Заводської сільради Ізюмського району, Харківської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №430990.(а.с.12 том 1).

До матеріалів справи позивачами було надано договори оренди землі:

від 20 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», за умовами п.п.1,2 якого ОСОБА_1 передала, а ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,5933 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заводської сільської ради. Договір зареєстрований у Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 10 грудня 2007 року. Відповідно до п.8 Договору договір укладено на 15 років. Згідно з п.43 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, строк дії Договору до 10 грудня 2022 року. 10 грудня 2007 року між сторонами було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт приймання-передачі земельної ділянки. (а.с. 13, 14,15);

від 02 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», за умовами п.п. 1,2 якого ОСОБА_2 передала, а ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 4,3247 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заводської сільської ради. Договір зареєстрований у Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 30 жовтня 2008 року. Відповідно до п.8 Договору договір укладено на 15 років. Згідно з п.43 Договору, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Таким чином, строк дії Договору до 30 жовтня 2023 року. 03 листопада 2007 року між сторонами було підписано акт визначення меж земельної ділянки в натурі та акт приймання-передачі земельної ділянки. (а.с. 16,17,18).

Належними земельними ділянками користувалося ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», що не оспорюється сторонами.

В обґрунтування позову позивачі зазначали, що оспорювані договори вони не підписували, підпис у них вчинено іншими особами.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області знаходиться цивільна справа №623/1607/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» про визнання недійсними цих же договорів оренди земельних ділянок, в якій позивачі з урахуванням прийнятої судом заяви про зміну предмету позову та позовної заяви просять суд усунути перешкоди у здійсненні власником земельної ділянки права користування та розпорядження майном, зобов`язавши відповідача повернути ОСОБА_1 , як власнику, земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0162, розміром 4,5933 га, із земель приватної власності, розташовану на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області; усунути перешкоди у здійсненні власником земельної ділянки права користування та розпорядження майном, зобов`язавши відповідача повернути ОСОБА_2 , як власнику, земельну ділянку кадастровий номер :05:000:0250, розміром 4,3247 га, із земель приватної власності, розташовану на території Заводської сільради Ізюмського району Харківської області.

Для з`ясування цих обставин по справі №623/1607/18 призначалася судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено Харківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Відповідно до висновку № 10/8/83СЕ-20, складеного 26 листопада 2020 року судовим експертом Хлівняк О.М., підписи від імені ОСОБА_1 в графах: «Орендодавець», «Передав-орендодавець» в першому та другому екземплярах договору оренди землі від 20 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», зареєстрованого у Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру 10 грудня 2007 року, на земельну ділянку № НОМЕР_1 в контурі № НОМЕР_3 кадастровий номер :04:000:0162, площею 4,5933 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 20 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» на земельну ділянку № НОМЕР_1 в контурі № НОМЕР_3 площею 4,5933 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, акті приймання-передач і земельної ділянки від 20 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», на земельну ділянку № НОМЕР_1 в контурі № НОМЕР_3 площею 4,5933 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, виконані не ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а іншою особою.

Підписи від імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графах: «Орендодавець», «Передав-орендодавець» в першому та другому екземплярах договору оренди землі від 02 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», зареєстрованого у Ізюмському міськрайонному відділі реєстрації Харківської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» 30 жовтня 2008 року, на земельну ділянку № НОМЕР_2 в контурі № НОМЕР_4 кадастровий номер :05:000:0250 площею 4,3247 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, акті визначення меж земельної ділянки в натурі від 02 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», на земельну ділянку № НОМЕР_2 в контурі № НОМЕР_4 площею 4,3247 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, акті приймання-передачі земельної ділянки від 02 листопада 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма ЮГ-М», на земельну ділянку № НОМЕР_2 в контурі № НОМЕР_4 площею 4,3247 га, розташовану на території Заводської сільської ради Ізюмського району Харківської області, виконані не ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а іншою особою. (т.2 а.с.19-31).

Позиція суду апеляційної інстанції

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У частині 1 статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 2 статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену у договорі оренди земельної ділянки) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У пункті 7.27 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок.

При цьому колегії суддів звертає увагу, що відповідно з тлумаченням природи розірвання договору вбачається, що розірваним може бути договір у разі встановлення факту його укладення.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені вище договори підписані не позивачами, а отже не були укладені.

У свою чергу безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про те, що позовні вимоги вони обґрунтовували невиконанням відповідачем умов договору щодо одностороннього його розірвання, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що договори оренди не підписували, та саме дана обставина стала причиною звернення до відповідача з вимогою одностороннього розірвання договору оренди.

Крім того, невизнання позивачами факту укладення договорів оренди також підтверджується їх зверненням до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні власником земельної ділянки права користування та розпорядження майном.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав обрання неефективного способу захисту, оскільки неможливо розірвати неукладені договори.

Щодо доводів наведених в апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма ЮГ-М»

Безпідставним є посилання відповідача на те, що висновок експерта № 10/8/83СЕ-20 від 26 листопада 2020 року суперечить матеріалам справи відповідно до яких встановлено факт отримання позивачами орендної плати, зважаючи на те, що отримання орендної плати жодним чином не доводить підписання договорів про оренду землі.

Доводи ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» про те, що судом на клопотання експерта від 17 серпня 2020 року не було надано вільні зразки підписів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спростовується висновоком експерта № 10/8/83СЕ-20 від 26 листопада 2020 року в якому зазначено про надходження 09 жовтня 2020 року, на запит від 17 серпня 2020 року, матеріалів справи № 623/1607/18 та зразків підпису.

При цьому, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того. що висновок експерта є хибним, при проведенні експертизи використано не достатньо зразків, а також, що підписи на вільних зразках зроблені не позивачем.

Не є підставою для скасування рішення суду посилання ТОВ «Агрофірма ЮГ-М» на відсутність повноважень представника позивачів на подачу заяви про розірвання договорів, оскільки оскаржуваним рішенням встановлено факт не належного способу захисту, що і стало підставою для відмови у задоволенні позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ЮГ-М» залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2021 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 жовтня 2022 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова