Справа № 523/5795/22
Провадження №2/523/3514/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 523/5795/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 16.06.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , який мав право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 29.09.2018 року по 29.03.2019 року.

Позивачем 11.11.2021 року була направлена претензія кредитора до Суворовської державної нотаріальної контори, та 30.11.2021 року отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 07.12.2021 року до спадкоємця позичальника ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, однак, жодних дій виконано не було.

Позивач вказує на те, що позичальник ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на дату смерті мала заборгованість в розмірі 6999,88 грн., яка складається з наступного: 6999,88 грн. заборгованість за тілом кредитом, в тому числі: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 6999,88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії.

Оскільки, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлої ОСОБА_2 , спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачений шести місячний строк, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6999,88 грн., та сплачений позивачем судовий збір.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 01.07.2022 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Однак, до матеріалів позовної заяви представником позивача було додано клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачі не подав. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Нормами ст. 129 Конституції України встановлено, що одним з основних принципів судочинства, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено у судовому засіданні, що також підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 16.06.2010 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 29.09.2018 року позивальник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3 від 18.12.2019 року.

Згідно наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що позичальник ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на дату смерті мала заборгованість в розмірі 6999,88 грн., яка складається з наступного: 6999,88 грн. заборгованість за тілом кредитом, в тому числі: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 6999,88 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, 0,00 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії.

Кредитні правовідносини, які виникли між КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 допускають правонаступництво.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після 29.09.2018 року, визначений гл. 87 ЦК.

Позивач вважає, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на день смерті ОСОБА_2 проживав разом із спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії паспорту гр. України ОСОБА_1 , місце реєстрації останнього зазначено як: АДРЕСА_1 .

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені ч.ч..3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Так, згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Виходячи із наведеного, спадкоємець ОСОБА_1 мав право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 29.09.2018 року по 29.03.2019 року.

Чинне законодавство розмежовує поняття «прийняття спадщини» (гл. 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та «оформлення спадщини» (гл. 89 цього кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора в порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст. 1281, 1282 ЦК кредитор заявив вимоги до спадкоємців.

Так, згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто в розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Так, згідно приписів ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємця

Обґрунтовуючи даний позов, позивач вказує на те, що 11.11.2021 року була направлена претензія кредитора до Суворовської державної нотаріальної контори, та 30.11.2021 року отримана відповідь, в якій зазначено, що спадкоємці померлого Позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». 07.12.2021 року до спадкоємця позичальника ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, однак, жодних дій виконано не було.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2022 року про витребування доказів, Суворовською державною нотаріальною конторою у м. Одеса було надано суду копію матеріалів спадкової справи за № 870/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Із досліджених судом матеріалів спадкової справи вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» 09.11.2021 року була направлена претензія кредитора до Суворовської (Четвертої) державної нотаріальної контори у м. Одеса, на підставі чого була заведена спадкова справа № 870/2021.

Листом від 24.11.2021 року № 5034/02-14, наданої АТ КБ «ПриватБанк» державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ільницькою Г.. вбачається, що банк повідомлено про те, що отримано претензію кредитора до спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , на підставі чого заведено спадкову справу за № 870/2021, та повідомлено, що спадкоємці померлої із заявами до нотаріальної контори не зверталися.

АТ КБ «ПриватБанк» 07.12.2021 року до спадкоємця позичальника ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, однак, жодних дій виконано не було, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаної претензії.

Проте, дослідивши матеріали справи, поза увагою суду не можуть бути залишені наступні обставини встановлені судом.

Як було вище зазначено, позивачем до матеріалів позовної заяви було додано документ, що підтверджує факт смерті позичальника ОСОБА_2 , а саме Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 3.

Судом встановлено, що вказаний витяг було сформовано ще 18.12.2019 року, підставою формування витягу слугував запит Суворовського районного суду м. Одеси від 28.10.2019 року у справі № 523/12665/19. Даний факт підтверджує відомостями, зазначеними у вказаному витягу.

Рішенням Ради суддів України від 25.11.2021 року № 55 «Про використання суддями ЄДРСР у режимі повного доступу» затверджено, що повний доступ до усіх інформаційних ресурсів ЄДРСР судді можуть використовувати безпосередньо для здійснення правосуддя.

Так, судом із наявних даних в ЄДРСР встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала на розгляді цивільна справа № 523/12665/19 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду даної цивільної справи № 523/12665/19 ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.03.2020 року провадження по справі було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку із смертю фізичної особи.

У подальшому, у рамках розгляду цивільної справи № 523/12665/19 представник АТ КБ «ПриватБанк» Меркулова В.В. 02.04.2020 року звернулася до суду із клопотанням про повернення сплаченого судового збору, яке ухвалою суду від 13.04.2020 року було задоволено.

Таким чином, суд констатує, що ще станом на квітень 2020 року позивачу АТ КБ «ПриватБанк» було достеменно відомо про той факт, що позичальник ОСОБА_2 померла, тоді як із претензією кредитора АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Суворовської ДНК у м. Одеса тільки 19.11.2021 року, тобто по спливу більше як півтора року.

Згідно вимог ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, а тому позбавлений права вимоги.

Окрім того, суд вважає за необхідним встановити наступні обставини справи.

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є його правом, а не обов`язком, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом в оцінці поведінки та способу ведення справ банком враховується те, що він є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними у цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємця про стягнення заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано було довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, а у випадку неможливості надати такі докази заявити клопотання про їх витребування.

Суд констатує, що позивач не надав до суду жодного доказу про наявність у ОСОБА_2 спадкового майна, позивачем не встановлено та не додано суду доказу про належність позичальнику ОСОБА_2 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Дніпропетровська дорога), а у разі неможливості подання такого доказу не заявлено до суду відповідного клопотання.

А тому, беручи до уваги то факт, що АТ КБ «ПриватБанк» не пред`явило вимоги до спадкоємця боржника у визначені ст. 1281 ЦК України строки, враховуючи процесуальну поведінку позивача, який клопотання про витребування доказу про належність позичальнику ОСОБА_2 житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 (колишня назва Дніпропетровська дорога) чи іншого майна, яке могло перейти у спадкову масу, до суду не подав, при цьому заявивши про розгляд справи у відсутність свого представника, суд приходить до переконання, що наявні матеріалах справи докази не підтверджуються правову підставу заявлених вимог до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, в задоволенні даного позову слід відмовити.

Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 1281, 1282 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 21 листопада 2022 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер