ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/6703/21 Номер провадження 22-ц/814/2894/22Головуючий у 1-й інстанції Глібко О.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Суддя-доповідач: Дряниця Ю.В.,

судді: Пилипчук Л.І., Хіль Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на порушення прав та законних інтересів протиправними рішеннями, неправомірними діями, та бездіяльністю приватного виконавця під час перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби та здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк Володимиром Володимировичем, стягувач ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на на порушення прав та законних інтересів протиправними рішеннями, неправомірними діями, та бездіяльністю приватного виконавця під час перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби та здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляк Володимиром Володимировичем.

В обґрунтування вимог скарги вказує на те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить скаржниці та заборонено її відчуження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. про стягнення боргу. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Варнікова К.В. про визнання договору позики недійсним відмовлено. Рішення набрало законної сили 25.05.2016 року.

23.04.2021 року з офіційного сайту МЮУ скаржниці стало відомо про здійснення приватним виконавцем Попляком В.В. зведеного виконавчого провадження № 56807204. Виконавчий документ по виконанню вказаного рішення, перебував на виконанні у державного виконавця Брижатого В.Д. з 15.07.2016 року.

Посилається на порушення її прав під час перебування виконавчого провадження на виконанні, вказує, що строк пред`явлення стягувачем виконавчого документу до примусового виконання розпочався з 26.05.2016 року та закінчився 26.05.2017 року, а темпоральний строк проведення виконавчих дій розпочався з 15.07.2016 року та закінчився 15.01.2017 року.

Зазначає, що у органу виконавчої служби, так і приватного виконавця відсутні правові підстави для тривалого (більше одного року) перебування на виконанні в органі виконавчої служби виконавчого документу та проведення виконавчих дій за межами шестимісячного строку, зокрема відсутнє достатнє обґрунтування затримки перебування на виконанні в органі виконавчої служби виконавчого документу більше одного року та проведення виконавчих дій за межами шестимісячного строку.

Крім того, зазначає, що на її адресу не надходило жодних документів щодо будь-якого виконавчого провадження.

Просила суд визнати неправомірними дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича, щодо порушення строків перебування виконавчого документа на виконанні в органі державної виконавчої служби, порушення строків здійснення виконавчого провадження; закінченим виконавче провадження з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду справа №644/6503/15-ц, провадження №2/644/192/16, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення 1 рік, та закінченням присікальних строків здійснення виконавчого провадження - 6 місяців, застосувати наслідки закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, а саме зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить скаржниці та зняти заборону на її відчуження, що накладена згідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2015 року у справі №644/6503/15-ц, провадження №2/644/192/16.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

З ухвалою місцевого суду не погодилась скаржниця, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Вказує, що місцевим судом зроблено невірний висновок що приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Попляк В.В. в межах своїх повноважень та з дотримання строків прийняв до свого провадження виконавчий документ, в якому заявниця є боржником, та встановив, що підстав для закінчення виконавчого провадження на даний немає.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги місцевий суд дійшов висновку, що заявниця не довела належними та допустимими доказами порушення приватним виконавцем її прав при вчиненні виконавчих дій по виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Орджонікідзевського районного суду справа №644/6503/15-ц.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Місцевим судом встановлено, що на виконання рішення суду від 09.03.2016 року, яке набрало законної сили 25.05.2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості за договором позики та суми судового збору.

15.07.2016 року на підставі виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, було відкрито виконавче провадження Індустріальним ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Місцевим судом встановлено, що виконавчий лист, виданий 13 червня 2016 року на підставі рішення суду від 09.03.2016 року, був поданий у строк, передбачений чинним законодавством.

Згідно відмітки державного виконавця 26.09.2017 року виконавчий лист було повернуто на підставі п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Стягувач звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. від 18 липня 2018 року було відкрито виконавче провадження.

Доводи як скарги так і апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними, оскільки вбачається, що вперше виконавчий лист до виконання було пред`явлено у червні 2016 року, при цьому рішення суду набрало законної сили 25.05.2016 року.

Після повернення виконавчого листа стягувану 26.09.2017 року, він був повторно пред`явлений на виконання приватному виконавця у липні 2017 року.

Надаючи правову оцінку обставина пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання місцевий суд вірно послався на правову позицію, висловлену Великою Палатою Верховного Суду від 26.06.2018 року у постанові № 727/1256/16-ц , згідно якої «…строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання».

Встановлено, що на даний час рішення Орджонікідзенського районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року не виконано.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду зі скаргою стало те, що приватний виконавець на вчинив дії щодо закінчення виконавчого провадження на підставі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Разом з цим, як вірно визначено місцевим судом з посиланням на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 20.01.2020 у справі №359/11170/15, на цій підставі підлягає закінченню виконавче провадження з виконання рішень про стягнення періодичних грошових виплат, для яких законом встановлений кінцевий строк виконання (стягнення аліментів - до досягнення дитиною повноліття, стягнення допомоги по догляду за дитиною - до досягнення нею трирічного віку тощо).

Отже, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що виконавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення зі скаржниці на користь ОСОБА_2 боргу не підлягає закінченню на підставі наведеного законодавчого припису.

Вірними є також висновки місцевого суду проте, що Законом України «Про виконавче провадження» в обох редакціях не передбачено жодного присікального строку, з приводу порушення якого ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця, оскільки строк пред`явлення виконавчих документів до виконання є процесуальним строком, що може бути поновлений судом, а строки виконання є службовими строками.

У апеляційній скарзі скаржницею наведені доводи тотожні доводам, вказаним у скарзі на дії приватного виконавця, які були належним чином досліджені місцевим судом та яким місцевим судом була надана вірна правова оцінка.

Інші доводи, наведені у апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального права і не може бути скасована з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючисьст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзенського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

Л.М. Хіль