Провадження № 2/761/1381/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Юзькової О.Л..

При секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аверіна Євгенія Анатоліївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, зважаючи на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яку у встановлений строк ОСОБА_1 не прийняла. Разом з тим, причина пропуску такого строку є поважною - мати проживала в м. Донецьк, яке є тимчасово окупованою територією де і померла. ОСОБА_1 встановлювався факт смерті матері в судовому порядку лише у 2021 році у зв`язку із утрудненням виїзду з непідконтрольної території та станом здоров`я. За таких обставин представник позивача просить суд встановити для спадкоємця ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , терміном три місяці з дня винесення рішення.

Провадження у даній справі відкрито 27.07.2021 р., відповідно до приписів ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача просив розглянути справу за відсутності її та ОСОБА_1 . Позов задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, де зазначив наступне. При вирішенні питання про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід врахувати і, визнати поважною, причину такого пропуску. Просить розглядати справу за його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляд справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Також не не скористалась правом надати пояснення по суті спору.

Неявка учасників процесу в судове засідання, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Дослідивши наявні докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, і не заперечується учасниками процесу, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 26.01.2021 року Шевченківським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2021 р. про встановлення факту смерті.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 є рідною донькою померлої ОСОБА_2 .

Як зазначає представник позивача, за померлою відкрилась спадщина, до складу якої входить нарахована ОСОБА_2 , але не отримана нею за життя пенсія.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) відповідно до положень ст. 1216 ЦК України.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як це визначено ст. 1217 ЦК України.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 зробила розпорядження щодо належного їй майна на випадок своєї смерті.

За положеннями ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до положень ст. 1261 ЦКК України.

Доказів того, що наявні інші спадкоємці за законом щодо майна померлої ОСОБА_2 крім позивача, під час справи також отримано не було.

Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи.

В свою чергу часом відкриття спадщини, відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За приписами ч. 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аверіною Євгенією Анатоліївною надано ОСОБА_1 роз`яснення. щодо неможливості видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропущенням останнім встановленого законом строку для звернення з заявою про її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таку позицію висловив Верховний Суд України при розгляді справи № 6-1486цс15 у постанові від 04.11.2015 року та при розгляді 26.09.2012 року справи № 6-85цс12.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Так зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13.03.2020 р. у постанові у справі № 314/2550/17.

Представник позивача вказує, що причини пропуску позивачем 6 місячного встроку, встановленого для подачі заяви проприйняття спадщини є поважними у зв`язку зі складністю процедури отримання відповідних документів та тимчасово окупованій теріторії України і необхідністю встановленя факту смерті спадкодавця та отримання свідоцтва про смерть, виданого підконтрольним України ориганом влади, неможливість вчасно виїхати на таку території, труднощів пов`язаних з виїздом з непідконтольних територій.

Доказів, які в б свідчили про те, що вказані оставини не відповідають дійсності під час розгляду справи отримано не було.

Так, як свідчать матеріали справи, свідоцтво про смерть спадкодавця видане 26.01.2021 р. на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.01.2021 р. (справа № 761/42360/20).

Матеріали справи також свідчать про те, що позивач з 22 квітня 1988 року зареєстрована на тимчасово не підконтрольній Україні території у АДРЕСА_1 .

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, згідно до ст. 79 ЦПК України.

В свою чергу положеннями ст. 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За обставин встановлених в судовому засіданні, враховуючи, що позивач об`єктивно не мав можливості вчасно подати відповідну заяву до нотаріальної контори, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання відповідної заяви терміном у 3 місяці.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 2-5,11-13,133-141,258,259,263,268, 280-285,352,354 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Аверіна Євгенія Анатоліївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , тривалістю три (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17.02.2022 року.

Суддя