Провадження № 4-с/466/16/22
У Х В А Л А

іменем України

27 жовтня 2022 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С.

склад учасників справи:

представник заявника - адвокат Паращак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця,-

встановив:

17.11.2021 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Паращак Василь Васильович, що діє на підставі ордеру звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із зазначеною скаргою, в якій просив суд зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (адреса: 79007, Львівська область, місто Львів, вулиця Котлярська, будинок 6 зняти арешт з коштів в сумі 5000,00 грн, що є на рахунку № НОМЕР_1 (послуги «Скарбничка») відкритого у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_1 ), який було накладено Постановою Державного виконавця Домерецькою Віталією Ігорівною Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.10.2020 року у виконавчому провадженні №ВП 59750847.

Стислий виклад позиції заявника та заперечень заінтересованої особи:

В обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ Домерецька Віталія Ігорівна, здійснюючи виконавче провадження № 59750847 відмовилась зняти арешт з грошових коштів в сумі 5000,00 грн що знаходиться на банківському рахунку ОСОБА_1 відкритому у Акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» чим порушила ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» (надалі Закон). Представник заявника вказує, що вказані кошти мають соціальний характер і були матеріальною допомогою по вагітності та пологах і надані ОСОБА_2 її роботодавцем, а саме відділом освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Як доказ цьому надає довідку про доходи № 407 від 17.11.20 р. та відповідь АТ КБ «Приватбанк» на адвокатський запит № 13-04-2021 № 20.1.0.0.0/7-210409/10820.

Представник заявника зазначає, що бездіяльність державного виконавця полягає у неправомірному не знятті арешту зі всіх банківських рахунків заявника в межах виконавчого провадження №ВП 59750847, оскільки арешт був накладений на всі рахунки постановою від 25.11.2020 року а знятий лише з конкретного рахунку НОМЕР_3 . Арештованим залишився банківський рахунок «Скарбничка» № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» з коштами 5000,00 грн. Арешт був накладений Постановою від 30.10.2020 року. Сторона заявника намагається довести, що це є головною причиною порушення права ОСОБА_3 в розпорядженні майном коштами на банківському рахунку. Сторона заявника просить скаргу задовольнити.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив, в якому заперечує аргументи сторони заявника та вказує, що банківський рахунок на який було накладено арешт не є рахунком із спеціальним режимом використання. Зазначає, що згідно ст. 59 Закону України підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини має бути: отримання держаним виконавцем документального підтвердження від банку, що рахунок заявника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Такого документального підтвердження заінтересованою особою не отримано.

Стверджує, що згідно ч.3. ст.53 Банк АТ КБ «Приватбанк» при надходженні постанови виконавця про арешт кошті не повідомляв його про те, що рахунок є із спеціальним режимом використання і не повертав постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на такому рахунку. Відповідно, підстав для зняття арешту з банківського рахунку заявника немає. Просить суд відмовити в задоволенні скарги.

Заяви (клопотання) учасників справи:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Паращак Василь Васильович на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника.

Начальник Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на адресу суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 листопада 2021 року прийнято скаргу та відкрито провадження.

В судове засідання призначене на 27.10.2022 року: з?явився адвокат Паращак Василь Васильович скаргу підтримав, просив задовольнити. Інші учасники процесу не зявились про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що:

Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.08.2019 року було відкрито виконавче провадження № 59750847 на підставі Судового наказу № 466/7647/15-ц виданого 10.09.2015 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з іншими особами боргу в загальній сумі 3966,52 грн. на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго». Виконавчий наказ був пред`явлений до виконання повторно.

В межах цього виконавчого провадження державним виконавцем Домерецькою Віталією Ігорівною 30.10.2020 року було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказана постанова направлена до АТ КБ «Приватбанк, в якому заявник мала відкритий банківський рахунок НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 (послуги «Скарбничка»).

20 жовтня 2020 року на банківський рахунок заявника поступили кошти в сумі 20 709,36 грн., про що вказано у банківських виписках. Кошти згідно даних довідки про доходи № 407 від 17.11.20 р. були матеріальною допомогою по вагітності та пологах наданні ОСОБА_2 її роботодавцем: відділом освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Коши перераховані заявнику в час її вагітності. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дитину ОСОБА_5 , що доводить свідоцтво про народження дитини ОСОБА_5 .

Згідно з відповіді АТ КБ «Приватбанк» на адвокатський запит № 13-04-2021 № 20.1.0.0.0/7-210409/10820 вбачається, що 22.10.2020 року заявник здійснила переміщення в «Скарбничку» (депозитний, накопичувальний рахунок), тобто рахунок № НОМЕР_1 частину цих коштів в розмірі 5000,00 грн.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Львові ЗМРУМЮ Домерецька Віталія Ігорівна зняла арешт з банківського рахунку Метик Ірини № НОМЕР_3 , що підтверджується постановою про зняття арешту від 25.11.2020 року, в якій зазначено, що кошти є допомогою по вагітності та пологах.

У вказаній Постанові арешт був знятий з рахунку НОМЕР_3 , а не зі всіх рахунків, на які перед тим було накладено арешт Постановою від 30.10.2020 року.

Згідно листа № 93135 від 12.11.2021 року вбачається, що кошти є допомогою по вагітності та пологах.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на незаконні дії на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України в редакції, чинній на день судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України№ 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звернувшись до суду зі скаргою заявник довела, що згідно ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року виплати, на які було накладено арешт постановою державної виконавиці від 30.10.2020 року ОСОБА_6 були виплатою, на яку не може бути звернено стягнення.

20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 отримала від відділу освіти Шевченківського та Залізничного районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради виплату кошти в сумі 20 709,36 грн. - що є матеріальною допомогою по вагітності та пологах, що підтверджується довідкою про доходи № 407 від 17.11.20 року.

Суд вбачає, що статус виплат - допомога по вагітності та пологах не заперечується заінтересованою особою, що вказано у постанові про зняття арешту з коштів від 25.11.2020 року.

Переміщення коштів з одного банківського рахунку заявника на її інший (№ НОМЕР_1 ) не нівелює їх цільового призначення та статусу, як таких на які не можна звернути стягнення. З наданих суду документів заявника прослідковується, що на арештованому рахунку № НОМЕР_1 («Скарбничка») кошти в сумі 5000,00 гривень є частиною виплати по вагітності та пологах, зокрема з відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 13-04-2021 № 20.1.0.0.0/7-210409/10820, вбачається, що в період з 20.10.2020 року по 22.10.2020 року на рахунок клієнта № НОМЕР_1 ОСОБА_3 не надходили інші кошти, крім 5000,00 грн.

Аргументи заінтересованої особи про те, що згідно п.3. ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» єдиною підставою для зняття арешту з банківського рахунку заявника є повідомлення банку про цільове призначення рахунку із спеціальним режимом використання і повернення банком постанови державної виконавиці без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках - не є в повній мірі переконливими. В ситуації із виплатами заявниці не йде мова про рахунок із спеціальним режимом використання і такі арештовані кошти на нього не поступали.

Заінтересована особа отримувала докази від заявника та її представника про статус цих коштів і згідно п.4. ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» мала повноваження для зняття арешту.

Передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону No 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Суд не може погодитись з позицією заінтересованої особи про те, що кошти після зарахування на рахунок заявника стали її власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу, тому втратили статус виплат на які не може бути звернуто стягнення згідно ст. 73 Закону.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) посилається на Постанову від 24.06.2015 року Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-535цс15, як на висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах.

Правовідносини в даній справі між заявником, як боржником та Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не є подібними відносинам описаним у справі № 6-535цс15 як описав Верховний Суд України, які виникли між банком та спадкоємницею клієнта банку. Спірні кошти спадкоємиця отримувала їх як спадщину і вони не визначались як виплатами в розумінні ст. 73 Закону.

Крім того, порядок здійснення виконавчого провадження визначається не змістом правовідносин між банком та боржником, а положеннями спеціального законодавства, що регулює таке провадження та процедури і обсяги стягнення боргу у виконавчому провадженні.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 20 квітня 2022 року у справі N 756/8815/20. В цьому висновку Велика Палата відступила від аналогічного висновку, який зроблений в Постанові від 24.06.2015 р Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України у справі № 6-535цс15 щодо того, що отримані виплати при поступлені на рахунок боржника набувають статусу вкладу.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною-інвалідом, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2 ст.451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз`яснено, що виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на бездіяльність державного виконавця - задовольнити:

Зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (адреса: 79007, Львівська область, місто Львів, вулиця Котлярська, будинок 6 зняти арешт з коштів в сумі 5000,00 грн, що є на рахунку № НОМЕР_1 (послуги «Скарбничка») відкритого у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса АДРЕСА_1 ), який було накладено Постановою Державного виконавця Домерецькою Віталією Ігорівною Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.10.2020 року у виконавчому провадженні №ВП 59750847.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Суддя: О. Ф. Федорова