16.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/6005/22
Провадженя№ 2/205/2709/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Дніпро

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2009 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з матір`ю. З 20.06.2022 р. у подружжя значно погіршилися відносини, вони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. ОСОБА_3 не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. 11.07.2022 р. ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, але ухвалою суду від №2-н/205/323/22 їй відмовлено в даній заяві, тому що реєстрація місця проживання боржника ОСОБА_3 у м.Дніпрі відсутня. ОСОБА_3 був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 з 16.01.2009 р., за якою постійно проживає, але ці відомості не внесені до Реєстру місця проживання територіальної громади м.Дніпра. ОСОБА_3 пенсіонер, працює помічником приватного нотаріуса. Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи 11.07.2022 р. з дня подачі заяви про видачу судового наказу, до досягнення ОСОБА_4 18 років.

Ухвалою суду від 17.10.2022 р. по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надала суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити. Крім того, просила суд врахувати, що 11.07.2022 р. ОСОБА_1 зверталася з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого їй було помилково відмовлено.

Представник відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , надав суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Крім того, зазначив, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивачки, але просив зазначити у рішенні суду відомості про те, що відповідач у продовж серпня листопада 2022 р. перераховував перекази на користь позивачки аліменти на утримання дітей на загальну суму понад 48000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 23.04.2009 р., актовий запис №125, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 23.04.2009 р. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 (а.с.3).

Згідно з свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 , виданим Саболч-Сотмар-Берег м.Кішварда, реєстраційний номер РАГС 688/2009 вчинений 27.04.2010 р., ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки при народженні: батько ОСОБА_3 , матір (дівоче прізвище) ОСОБА_7 (а.с. 4, 5, 6).

Згідно з свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 , виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 09.03.2016 року, актовий запис №248, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки: батько - ОСОБА_3 , матір ОСОБА_1 (а.с. 7).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 11.07.2022 р. до Ленінського райсуду м.Дніпропетровська, остання просила видати судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.8).

Згідно ухвали Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.09.2022 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, у зв`язку із тим що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_3 (а.с.9-10).

Згідно довідок від 28.03.2022 р. №2104-, від 28.03.2022 р. №2104-, від 28.03.2022 р. №2104- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 .

Представником позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , надано суду квитанції про сплату сум грошових коштів на користь ОСОБА_1 , а саме: квитанція № від 18.08.2022 р. на суму 35000,00 грн. (грошовий онлайн переказ від 18.08.2022 р. на суму 35000,00 грн.), квитанція від 16.09.2022 р. №100 - аліменти в сумі 5802,00 грн., квитанція № від 10.11.2022 р. на суму 8000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України від 17 травня 2017 року N2037- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 2744,00 грн.

Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1372,00 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

В постанові Великої Палата Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18 вказується, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, аліменти на утримання дітей з відповідача належить стягнути з дня пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів,тобто починаючи з 16.09.2022 р., так як це пряма вказівка закону.

Враховуючи фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись принципом справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи стан здоров`я, матеріальне становище та інтереси неповнолітніх дітей, суд прийшов до висновку про задоволення позову в зв`язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати своїх дітей і має можливість це робити, відповідач не заперечував проти задоволення позову.

Таким чином, стягнення з відповідача 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та є мінімальним гарантованим розміром аліментів, встановленим на законодавчому рівні.

Також суд звертає увагу, що надані стороною відповідача квитанції про сплату аліментів на утримання дітей на користь позивачки за період з 18.08.2022 року п 10.11.2022 року можуть бути враховані державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження та не є предметом розгляду данної справи.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.09.2022 року, і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного тексту судового рішення 16.11.2022 року.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , взята на облік внутрішньо переміщеної особи та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_7