Справа № 545/2774/22
Провадження № 2/545/1144/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2022 р. м.Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.

при секретарі Безгубенко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Полтавського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 50026, 15 гривень, суд -

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2022 року ТОВ ФК «Кредит-капітал» звернулось до Полтавського районного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 50026,15 грн та судового збору в сумі 2481,00 грн.

Позов обґрунтовано наступним.

09.09.2019 року між ТОВ ФК «Креді Агріголь Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №/3371811, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит в сумі 36610,00 грн строком на 60 місяців з 09.09.2019 року по 08.09.2024 року включно. Кредит надається на споживчі потреби, в тому числі на сплату страхового платежу.

Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на вказану суму, а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.

16.12.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №3-2021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача.

Відповідача ОСОБА_1 про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було повідомлено належним чином.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки повернуті не були, станом на 21 грудня 2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 50026,15 грн, з яких : 22414,47 грн рахунок строкової заборгованості, 6152,24 грн.-рахунок простроченої заборгованості, 2526,09 рахунок комісії, 403,28 рахунок нарахованих відсотків, 1517,29- рахунок простроченої комісії, 3422,78 рахунок прострочених відсотків, яку і просить позивач стягнути з відповідача на свою користь.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.07.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи міститься заява, з якої вбачається, що представник просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилається на те, що необхідні докази є в матеріалах справи, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив не подала.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, 09 вересня 2019 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 було укладено комплексний договір №3/3371811, відповідно до умов якого ПАТ «Креді Агріколь Банк» надав відповідачу кредит у розмірі 36610 грн, а остання зобов`язалася повернути кредит не пізніше 08 вересня 2024 року та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 11% річних та комісійну винагороду у розмірі 2,3% в місяць від суми кредиту (а.с.7).

Відповідно до п.п.1.1-1.3, 2.2 комплексного договору відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно до 09 числа кожного місяця.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно з договору, визначені в Правилах (а.с. 7).

До кредитного договору був укладений додаток №1 Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі Графік платежів по кредиту, ануїтет), де було визначено сума платежу за розрахунковий період, в тому числі: погашення суми кредиту та проценти за користування кредитом, терміни їх сплати (а.с. 8).

09 вересня 2019 року ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету № 02019-001 на отримання готівкового кредиту Свобода (а.с.22).

На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів позивачем надано меморіальні ордери № 28146266-5 та № 228146266-1 від 09 вересня 2019 року (а.с. 30-31).

Таким чином, суд встановив, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» на виконання Комплексного договору № 3/3371811 від 09 вересня 2019 року надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 36610,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 11% річних та комісійної винагороди у розмірі 2,30% щомісячно від суми кредиту з кінцевим терміном повернення кредиту 08 вересня 2024 року.

16.12.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги №3-2021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача.

04 липня 2022 року ТОВ ФК «Кредит Капітал» направили на адресу відповідача вимогу щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором №3/3371811 від 09 вересня 2019 року, в якій просили протягом 7 днів з дати отримання даної вимоги, достроково повернути банку у повному обсязі всю суму заборгованості за кредитним договором та інші платежі (а.с.41).

Однак, вказана вимога відповідачем не виконана.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та відсотками, а саме: : 22414,47 грн - строкова заборгованість, 6152,24 грн - прострочена заборгованість, 403,28 грн нараховані відсотки, 3422,78 грн прострочені відсотки, на загальну суму 32392, 77 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає відмовити.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На думку суду, умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 2526,09 грн та простроченої комісії в сумі 15107, 29 грн суд вважає відмовити.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит капітал» за кредитним договором у розмірі 32 392,77 грн, яка складається: строкова заборгованість за кредитом - 22414, 47 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 6152, 24 грн; нараховані відсотки - 403, 28 грн; прострочені відсотки - 3422, 78 грн.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн та заявлено позовні вимоги про стягнення 50026,15 грн, які задоволені частково на суму 32 392,77 грн

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційне до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1606 гривень 87 коп. (50026,15 грн : 32 392,77 грн = 1,544 грн 2481,00 грн. : 1,544 грн = 1606,87 грн).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 50026, 15 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (юридична адреса: 79018, Львівська область місто Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок №1 корпус 28, 3-й поверх, адреса для листування: 79000, м.Львів, а/с45) заборгованість за кредитним договором №3/3371811 від 09 вересня 2019 року в сумі 32392 (тридцять дві тисячі триста дев`яносто дві) гривні 77 копійок, з яких: 22414,47 грн - строкова заборгованість, 6152,24 грн - прострочена заборгованість, 403,28 грн нараховані відсоткі, 3422,78 прострочені відсотки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (юридична адреса: 79018, Львівська область місто Львів, вул.Смаль-Стоцького, будинок №1 корпус 28, 3-й поверх, адреса для листування: 79000, м.Львів, а/с45) судовий збір в розмірі 1606 (одна тисяча шістсот шість) гривень 87 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.11.2022 року .

Суддя: Л. В. Богомолова