Справа № 450/1805/20 Провадження № 2/450/935/22
21 листопада 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
07 листопада 2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Повний текст рішення виготовлено 17 листопада 2022 року.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак останній 21 листопада 2022 року подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.
ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення судового розгляду не подали.
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.
Ознайомившись з поданим клопотанням та матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати, суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.
Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
Судом встановлено, що у рішенні від 07 листопада 2022 року не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
29 червня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання, до якого долучено копії договору № 20.40 про надання правової (правничої) допомоги від 13 листопада 2020 року, додатку № 2 до договору від 13 листопада 2020 року, акту № 1 наданих послуг від 29 червня 2021 року.
Як вбачається з договору № 20.40 про надання правової (правничої) допомоги від 13 листопада 2020 року, клієнт ОСОБА_1 доручила, а адвокат Ощипок В.С. прийняв на себе зобов`язання для надання правової (правничої) допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права та законні інтереси клієнта в обсязі і на умовах, встановлених цим договором та за усною домовленістю сторін, без будь-яких обмежень зі сторони клієнта.
У поданому до суду 15 грудня 2021 року клопотанні, сторона позивача просила зменшити витрати сторони відповідача на правову допомогу. Вказав, що витрачений час на укладення договору по надання правової допомоги не відповідає дійсності, оскільки такий є стандартним договором. Час, витрачений адвокатом на дорогу від місця роботи до суду, не є послугою. Крім того, доказів на підтвердження того, що адвокат здійснював доїзд з місця роботи в м. Новий Розділ до суду в м. Пустомити Львівської області саме у зв`язку з розглядом даної справи, не надано. У акті наданих послуг містяться дублювання послуг, а саме повторна підготовка і подання клопотання про допит свідків. Крім того, одне таке клопотання подавалося позивачем, а не відповідачем. Підготовлені адвокатські запити на стосуються розгляду справи. Ціна інших наданих послуг є істотно завищеною. З огляду на вказане, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу відповідача до 7500 грн.
Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц виділив такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Зазначене відповідає алгоритму дій викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року по справі № 9901/350/18.
З поданих документів вбачається, що такі містять перелік послуг, які надані адвокатом відповідачу.
Так, як вбачається з акту № 1 наданих послуг від 29 червня 2021 року, у такому вказано надані адвокатом Ощипок В.С. послуги, пов`язані з розглядом даної справи, включно з витраченим на них часом та вартістю.
При цьому, у п. 1 акту вказано, що адвокатом Ощипок В.С. на консультацію, укладення договору про надання професійної правничої допомоги та подальші консультації по справі витрачена 90 хвилин, а вартість таких склала 1500 грн. При цьому, з договору про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 13 листопада 2020 року вбачається, що такий є типовим договором. Доказів на підтвердження того, що цей конкретний договір розроблявся безпосередньо для клієнта ОСОБА_1 суду не надано. Крім того, не обґрунтовано і надання будь-яких інших подальших консультацій представником Ощипок В.С. клієнту. У зв`язку з наведеним, витрат за даним пунктом є завищеними, з огляду на що їх необхідно зменшити до 1000 грн.
Суд вважає виправданими та співрозмірними зі складністю справи, витрати за надані адвокатом Ощипок В.С. послуги, вказані у п.п. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 13.
Пунктом 4 акту передбачено підготовку запитів і збір інформації для складання відзиву (6 запитів) та аналіз інформації, наданої клієнтом, тривалістю 180 хвилин вартість 3000 грн.
Однак, в матеріалах містяться два адвокатські запити адвоката Ощипок В.С., скеровані до ЛДУВС МВС України та ЛНМУ, датовані 25 листопада 2020 року.
Адвокатські запити, підготовлені адвокатом Ощипок В.С. до ЛДУВС МВС України від 25 листопада 2020 року та ЛНМУ від 25 листопада 2020 року подавалися для отримання інформації для спростування покликань сторони позивача.
Доказів на підтвердження подання адвокатом Ощипок В.С. інших запитів, в тому числі адвокатських, суду не надано. Відтак, розмір витрат на правову допомогу в цій частині підлягає зменшенню на 1000 грн. При цьому, суд враховує значні обсяги доданих до відзиву на позовну заяву документів та час, витрачений адвокатом на їх опрацювання.
Щодо п. 7 акту, а саме підготовки вступної промови тривалістю 1 год. вартістю 1000 грн. слід зазначити, що згідно усталеної практики Верховного Суду, підготовка до судового засідання включається в участь адвоката в такому засіданні, оскільки без відповідної підготовки його участь є формальною. Крім того, вступна промова не подавалася окремим письмовим документом до суду, а за своєю сутністю є коротким викладом обставин, вказаних у відзиві на позовну заяву. З огляду на вказане, витрати, понесені на надання даної послуги, не відповідають критерію реальності.
Верховний Суд у постанові від 25 травня 2021 року по справі № 910/7586/19 зазначив, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Таким чином, час, витрачений адвокатом на дорогу до суду від місця роботи в м. Новий Розділ Львівської області до Пустомитівського районного суду Львівської області, який розташований у м. Пустомити Львівської області, є часом, витрачення якого є необхідним для надання правової допомоги.
У пунктах 9, 10, 11 акту передбачено участь в судових засіданнях з врахуванням доїзду, а також підготовка і подання клопотань про допит свідків від 16 березня 2021 року вартістю 2000 грн., від 17 квітня 2021 року вартістю 4000 грн. та від 20 травня 2021 року вартістю 4000 грн.
В матеріалах справи міститься клопотання про допит свідків, подане до суду представником ОСОБА_2 16 березня 2021 року. Водночас, клопотання про допит свідків від 17 травня 2021 року і від 20 травня 2021 року представником ОСОБА_2 до суду не подавалося, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу в даній частині не відповідають критерію реальності. З огляду на неможливість встановлення конкретної вартості виготовлення та подання клопотання про допит свідків, а також часу, витраченого на вчинення таких дій, суд вважає, що вартість кожної такої послуги, з огляду на аналогічні, зазначені в акті, може становити 1000 грн. Таким чином, витрати, зазначені у пунктах 10, 11 акту слід зменшити на 2000 грн.
Пунктом 12 акту визначено надання послуг з отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підготовки до судових дебатів, аналізу звукозапису пояснень свідків тривалістю 180 хвилин вартістю 3000 грн.
Водночас, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно представником ОСОБА_2 до суду не подавалася, у зв`язку з чим правова допомогу в даній частині не відповідає критерію реальності. Таким чином, витрати на правову допомогу в цій частині слід зменшити на 500 грн.
Щодо витрат на правову допомогу, понесених стороною відповідача після 29 червня 2021 року, слід зазначити, що на підтвердження таких представником ОСОБА_2 подано додаток № 3 від 15 липня 2022 року, рахунок-фактуру № 11.22/05 від 10 листопада 2022 року, акт № 3 наданих послуг від 10 листопада 2021 року, в даті якого на думку суду зроблено описку, а саме неправильно вказано рік, оскільки зі змісту такого вбачається, що він стосується додатку № 3 від 15 липня 2022 року.
Рахунком-фактурою № 11.22/05 від 10 листопада 2022 року підтверджується вказана вартість наданих послуг, однак не вказано час, витрачений адвокатом на їх надання, а також вартість таких за годину.
Акт № 3 наданих послуг за своїм наповненням дублює додаток № 3 від 15 липня 2022 року. Так, у вказаних документах зазначено, що вартість наданих послуг включає в себе консультації по справі, скерування запитів, підготовку процесуальних документів, аналіз отриманих документів, судової практики, підготовку до судових засідань, очікування та участь в судових засіданнях.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року по справі № 751/3840/15 зазначено, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правничу допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.
Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 вказав, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Верховним Судом у постановах від 22 січня 2021 року по справі № 925/1137/19, від 02 грудня 2020 року по справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року по справі № 554/2586/16, від 17 лютого 2021 року по справі №753/1203/18 викладені правові позиції, відповідно до яких витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 137, 141, 246, 259, 270 ЦПК України, суд,
Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.
На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Мусієвський В.Є.