Справа № 336/4325/22
Пр. № 2/336/3610/2022
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 листопада 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі головуючого судді Щасливої О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей, які продовжують навчання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.
В заяві вказує, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 05.07.1997 року, який було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року.
Під час шлюбу у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів було припинено через досягнення дітьми повноліття.
Позивачка повторно зареєструвала шлюб 12.01.2016 року та змінила прізвище на ОСОБА_5 .
На теперішній час діти продовжують навчання, однак відповідач в добровільному порядку допомогу не надає, хоча має таку можливість, він отримує пенсію за вислугу років та працевлаштований.
Враховуючи, що відповідач за станом здоров`я та матеріальним становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на час навчання, але ні більш як до досягнення 23-х років.
Ухвалою судді від 02.09.2022 року справу прийнято до розгляд, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання, в розумінні положень ст.279 ЦПК України, не надходило.
У визначений судом строк відповідно до ст.ст. 191, 278 ЦПК України, відзив на позов не подано, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Перевірив матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).
Позивачка повторно 12.01.2016 року уклала шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 06 та змінила прізвище на ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 є студенткою на контрактній основі четвертого курсу денної форми навчання Запорізького національного університету за спеціальністю журналістика (а.с. 11). ОСОБА_4 є студентом денної форми навчання третього курсу Відокремленого структурного підрозділу «Економіко-Правничий фаховий коледж» Запорізького національного університету за спеціальністю фізична культура і спорт, терміном навчання з 01.09.2020 року по 30.06.2023 року (а.с. 12).
Статтею 199 СК України внормовано обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за сукупності кількох передумов (якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу).
В силу роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів, суд ураховує стан здоров`я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, який є працездатною особою, пенсіонером, у зв`язку з чим не знаходить підстав для звільнення батька від участі в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.
З огляду на викладені обставини суд у відповідності до ст. ст. 182, 200 СК України вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходу щомісяця на утримання повнолітніх дітей, які, на думку суду, є домірними як майновому стану платника аліментів, так і потребі повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в утриманні.
Хоча ст. 182 СК України, положеннями якої в силу ст. 200 СК повинен керуватися суд, визначаючи розмір аліментів для повнолітніх доньки, сина, і встановлює мінімальну межу аліментів у вигляді 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд не знаходить підстав для обмеження розміру аліментів посиланням на цей розмір, оскільки в силу наведеної статті 182 СК її положення ґрунтуються на прожитковому мінімумі для дитини, тоді як діти сторін, досягнувши віку повної цивільної дієздатності, в силу закону втратили цей статус.
Судовий збір, від попередньої оплати якого звільнено позивача, в силу цивільного процесуального закону належить стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 77-82, 141, 191, 259, 263-265, 278, 279, 273, 284, 352, 354, 430 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 01.09.2022 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дітьми 23-х років.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.
Допустити негайне виконання рішення, але не більш ніж за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива