КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №754/1505/16 Головуючий у І інстанції Бабко В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Шаламая Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 грудня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова команія Форт» (далі - ТОВ « ФК ФОРТ») звернулось до суду першої інстанції із вище вказаною заявою посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ « КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року було замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі №754/1505/16-ц.

05 листопада 2020 року між ТОВ "ФК «Інвест Хаус» та ТОВ "ФК Форт" укладено договір відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим кредитним договором №376/РП/39/2008-980 від 30.09.2008 перейшло до ТОВ "ФК Форт".

Заявник, з посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 9 жовтня 2019 року у справі № 711/10368/2012 вважав, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Також з посиланням на ту ж постанову Верховного Суду вважає, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «ФК Форт»виходив з того, що первісний кредитор ПАТ КБ «Надра» перебував на стадії ліквідації, отже не міг пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

На підставі викладеного, заявник просив суд першої інстанції замінити стягувача ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК`ФОРТ» у справі №754/1505/16-ц, поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання .

УхвалоюДеснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року заяву ТОВ "ФК Форт" про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Замінено стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт» у справі №754/1505/16-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Поновлено ТОВ «ФК Форт» строк до 10 грудня 2022 року для пред`явлення до виконання виконавчих листів по справі №754/1505/16-ц.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначають про те, що попередній стягувач ТОВ «ФК «Інвест Хаус" у серпні 2020 року звертався до Деснянського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у даній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року заява ТОВ «ФК «Інвест Хаус" була задоволена частково. Замінено стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест хаус» у справі № 754/1505/6-ц, проте у задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання було відмовлено.

Через п`ять днів після винесення ухвали про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, ТОВ «ФК «Інвест Хаус" укладає із ТОВ «ФК «Форт» договір уступки права вимоги. Скаржниці вважають, що подання заяви ТОВ «ФК «Форт» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання і заміни сторони стягувача є зловживання процесуальними правами, оскільки в даній справі попередньому стягувачу вже було відмовлено у задоволенні такої вимоги.

Крім того, попередній стягувач наполягав на тому, що виконавчі листи втрачені, отже просив видати дублікат. ТОВ «ФК «Форт» вже не наполягає на втраті виконавчих листів, отже вони були в наявності, а ТОВ «ФК «Інвест Хаус" вводив в оману суд.

Скаржниці вважають, що заявником не наведено жодної поважної причини пропуску сроку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Вважає, що висновок суду про поважність, тобто об`єктивну непереборність обставин для подання виконавчого листа до виконання для поновлення строку для пред`явлення, є безпідставними та не підтверджуються матеріалами справи.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу.

Представник ТОВ «ФК «ФОРТ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на електрону адресу.

Представник ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом шляхом направлення судових повісток на поштову адресу. Про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав .

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в розмірі 77021,66грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00грн; визнано припиненим договір поруки №376/РП/39/2008-980 від 30 вересня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра»; визнано припиненим договір «Автопакет» №376/РП/39/2008-980 ID907712 від 30 вересня 2008 року укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра».

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2017 року та ухвалено нове: стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ«Надра» заборгованість за договором «Автопакет» в розмірі 66917,36грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за договором «Автопакет» в розмірі 5127,62грн; в задоволенні зустрічного позову про визнання договорів поруки припиненими відмовлено.

Постановою Верховного суду від 26 вересня 2018 рокурішення Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року в частині вирішення первісного позову ПАТ «КБ«Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ «КБ«Надра» про припинення поруки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року в частині вирішення позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ«Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом, та зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про припинення поруки скасовано і ухвалено нове рішення. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2008 року № в розмірі 50 420,21грн; у задоволенні зустрічних позовних вимог про припинення поруки відмовлено.

15травня 2020 рокуміж ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором кредиту №376/РП/39/2008-980, укладеного 30 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3

30жовтня 2020 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва замінено стягувача з ПАТ КБ«Надра» на його правонаступника ТОВ«ФК «Інвест Хаус» у даній справі №754/1505/16-ц; у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

05листопада 2020 рокуміж ТОВ "ФК «Інвест Хаус» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір відступлення прав вимоги №Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язанням передбаченим кредитним договором №376/РП/39/2008-980 від 30 вересня 2008року перейшло до ТОВ «ФК Форт».

Суд першої інстанції погодився із доводами заявника щодо наявності поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, які зводились до того, що була замінена сторона, оригінали виконавчих листів по справі № 759/1505/16 не видавалися, виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів відсутнє, а тому був пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа.

Проте із такими виновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч.1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, виснувала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

У справі, що переглядається, ТОВ «ФК Форт» на обґрунтування своєї заяви наводив норми матеріального та процесуального права, які регулюють заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження. Разом із тим, в прохальній частині своєї заяви просило замінити стягувача ТОВ ФК «Інвест Хаус»у справі № 754/1505/16 , на правонаступника ТОВ «ФК Форт».

Однак заміна сторони (стягувача) виконавчого провадження і заміна стягувача на правонаступника у справі регулюються різними нормами матеріального і процесуального права.

Як було зазначено в заяві і підтверджується матеріалами справи, виконавчі листи у даній справі не видавались, виконавче провадження відкрите не було.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Велика Палата Верховного Суду висувала:

"75. Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

82.Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження.

85. Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи іншх процесуальних питань, які стосуються пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України - в силу другої частини цієї статті.

90. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

91. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

92. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

93. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.»

З врахуванням наведеного, заявник безпідставно обґрунтовував свою заяву з посиланням на норми матеріального та процесуального права, які регулюють заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, а також судову практику, яка існувала раніше щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження до відкриття виконавчого провадження.

Також суд першої інстанції помилково погодився із такою позицією заявника, навівши її в обґрунтування свого рішення.

Разом із тим, не дивлячись на невірне правове обґрунтування своєї вимоги, заявник в прохальній частині правильно просив замінити стягувача у справі на його правонаступника.

Оскільки процесуальною метою заявника в цій справі є отримання виконавчого листа, в якому він буде зазначений стягувачем і пред`явлення його до виконання, суд спочатку має вирішити питання про дотримання строків пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Заявник у своїй заяві просив поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, разом із тим не зазначав коли цей строк розпочав свій перебіг і коли закінчився. Суд першої інстанції у своїй ухвалі також не встановив коли розпочались і коли закінчились строки пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Разом із тим, суд поновив цей строк і додатково надав стягувачу річний строк із зазначенням конкретної дати його закінчення, для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Статтею ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Оскільки рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 квітня 2017 року було скасоване 05 жовтня 2017 року судом апеляційної інстанції, яке набрало законної сили з моменту проголошення, обчислення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання починається з наступного дня після проголошення рішення.

Отже, за приписами Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчих листів до виконання за рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року розпочався з 06 жовтня 2017 року і закінчився 06 жовтня 2020 року.

Таким чином, цей строк був пропущений ще ТОВ «ФК «Інвест Хаус», від якого до ТОВ «ФК «Форт» перейшло право вимоги.

Заявник не навів жодного доводу, який би давав суду підстави вважати, що строки для пред`явлення виконавчого листа до виконання ним пропущені з поважних причин. Суд у своєму рішенні таких доводів також не навів.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо наявності підстав для поновлення ТОВ «ФК «Форт» строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Враховуючи те, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд не встановив, не підлягають задоволенню також вимоги про заміну стягувача у справі.

Таким чином суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вирішуючи заяву про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та допустився порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати в та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну стягувача та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Форт» про заміну стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форт» у справі № 754/1505/16-ц, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач

Судді: