Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1829/16-ц

26 жовтня 2022 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретарів - Нагорняк Г.М., Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача-відповідача - ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката - Куцого О.С.,

відповідача-позивача - ОСОБА_2 ,

його представника, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та її, ОСОБА_1 : однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину

однокімнатної квартири за АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю;

- автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , залишити у власності

ОСОБА_2 та зобов`язати його сплатити їй грошову компенсацію Ѕ частки

вартості вказаного автомобіля;

Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати по даній справі.

07.11.2016 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення своїх позовних вимог, в якій крім вищевизначеного просила встановити факт проживання її, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період часу з 01.10.2005 року по 01.07.2016 року.

06.12.2016 року адвокат Капак В.М. в інтересах відповідача ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Просив суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю в період з 01.10.2005 року по 10.05.2016 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно: 1) автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; 2) автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; 3) автомобіль марки «AUDI 80», 1989 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; 4) телевізор «Samsung»; 5) телевізор «Samsung»; 6) шафу-купе; 7) комод з вітриною; 8) м`ягкий диван з кріслом; 9) м`ягкий диван; 10) холодильник «Samsung»; 11) газову плитку «Indesit»; 12) газову колонку; 13) пральну машину «LG»; 14) двері вхідні; 15) відеомагнітофон «LG»;

- виділити йому, ОСОБА_2 : автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- виділити ОСОБА_1 : 1) автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; 2) автомобіль марки «AUDI 80», 1989 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; 3) телевізор «Samsung», вартістю 5000 грн.; 4) телевізор «Samsung», вартістю 1500 грн.; 5) шафу-купе, вартістю 6000 грн.; 6) комод з вітриною, вартістю 5000 грн.; 7) м`ягкий диван з кріслом, вартістю 3000 грн.; 8) м`ягкий диван, вартістю 3800 грн.; 9) холодильник «Samsung», вартістю 7000 грн.; 10) газову плитку «Indesit», вартістю 5000 грн.; 11) газову колонку, вартістю 3000 грн.; 12) пральну машину «LG», вартістю 5000 грн.; 13) двері вхідні, вартістю 1500 грн.; 14) відеомагнітофон «LG», вартістю 1000 грн.;

Також просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача документально підтвердженні судові витрати.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2016 року постановлено прийняти до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності, з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності.

Згідно ухвали судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_3 від 06.10.2017 року дану справу прийнято до провадження.

08.05.2018 року адвокат Капак В.М. в інтересах відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив:

- встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 10.05.2016 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступне майно: 1) автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ; 2) автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- виділити йому, ОСОБА_2 : автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- виділити ОСОБА_1 : 1) автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача документально підтвердженні судові витрати.

08.05.2018 року ОСОБА_1 також подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила:

- встановити факт проживання її, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період часу з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та її, ОСОБА_1 : однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину

однокімнатної квартири за АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю;

- автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , залишити у власності

ОСОБА_2 та зобов`язати його сплатити їй грошову компенсацію Ѕ частки

вартості вказаного автомобіля;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати по даній справі.

В судовому засіданні позивач-відповідач та її представник позовні вимоги з урахуванням заяв про їх збільшення та подальше зменшення - підтримали з підстав, наведених у них і просили їх задоволити в повному обсязі.

Зустрічний позов визнали частково, зокрема не заперечують щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, однак у визначений ними період часу, а також відносно визнання спільною сумісною власністю автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який також просили залишити у власності ОСОБА_2 , проте зобов`язати його сплатити грошову компенсацію Ѕ частки його вартості.

В задоволенні решти вимог зустрічного позову ОСОБА_2 просили відмовити з підстав наведених у запереченні на зустрічну позовну заяву та заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідач-позивач та його представник в судовому засіданні свої вимоги за зустрічним позовом з урахуванням заяви про їх зменшення - підтримали з підстав, наведених у них і просили їх задоволити в повному обсязі.

Відносно первісного позову зазначили, що визнають його частково, зокрема щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, однак саме у визначений ними період часу, а також відносно визнання спільною сумісною власністю автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який ОСОБА_2 також просив залишити у його власності, проте заперечивши стягнення з нього грошової компенсації Ѕ частки його вартості.

В задоволенні решти вимог первісного позову ОСОБА_1 просили відмовити з підстав наведених у зустрічній позовній заяві.

Вислухавши пояснення сторін і їх представників, експерта та показання свідків, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Щодо встановлення факту проживання сторін по справі однією сім`єю без шлюбу, суд зазначає наступне:

Згідно п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 та відповідач-позивач ОСОБА_2 впродовж тривалого часу перебували у фактичних шлюбних відносинах тобто проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_2 .

З часу їхнього спільното проживання вони вели спільне господарство, побут, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина - дочка ОСОБА_4 (т.1 а.с.5), яку з часу її народження до моменту припинення спільного проживання вони спільно виховували та утримували.

Вказані обставини викладені позивачем-відповідачем ОСОБА_1 у своїй позовній заяві та не заперечуються відповідачем-позивачем ОСОБА_2 .

Також в ході розгляду справи сторони дійшли згоди щодо дати з якої вони розпочали проживати як сім`я, а саме з 29.07.2008 року.

Однак, як з`ясовано судом, між сторонами виник спір щодо моменту припинення спільного проживання однією сім`єю.

Зокрема, як стверджує позивач-відповідач ОСОБА_1 дані відносини між ними були припинені 01.07.2016 року, натомість відповідач-позивач ОСОБА_2 посилається на те, що вказані стосунки між ними розірвано 10.05.2016 року.

В процесі розгляду даної справи за клопотанням сторін судом було допитано в судовому засіданні ряд свідків.

Зокрема, свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає позивача-відповідача ОСОБА_1 і відповідача-позивача ОСОБА_2 , стосунки дружні. Їй відомо, що вони проживали разом, як сім`я в АДРЕСА_3 .

Пригадує, що 14.05.2016 року їй з дочкою потрібно було їхати до м.Івано-Франківськ, де дочка повинна була виступати на концерті і ОСОБА_2 запропонував підвезти їх, оскільки вони з ОСОБА_1 також їхали до Івано-Франківська.

Стверджує, що і після 14.05.2016 року, проте точно не пригадує чи до липня місяця чи до червня, вона бачила ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом, тобто вони ще жили як сім`я.

Аналогічні показання щодо спільного проживання надали допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з показань допитаного в судовому засіданні як свідка ОСОБА_8 він є кумом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Даний свідок підтвердив, що вони (сторони) вдвох, як сім`я проживали давно. 04.06.2016 року він позичав у них гроші 300 доларів США. Вказав, що про дану позику він домовлявся з ОСОБА_1 , а привіз гроші цього ж дня ОСОБА_2 .

Приблизно через місяць він повернув позичені гроші вже ОСОБА_1 , яка повідомила його що вони розійшлись з ОСОБА_2 , який ще й вкрав у неї гроші.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердила також свідок ОСОБА_9 , ствердивши, що і в травні і в червні 2016 року останні проживали як сім`я. Зокрема, в червні ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 ходили на день народження до родичів. Інколи в період, коли приїжджав з роботи, він заїжджав по неї на роботу і забирав.

Показання даних свідків логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Разом з тим, суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про те, що відповідач-позивач ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 тільки до 16.05.2016 року, а тиждень до вказаної дати жив ще навіть у свого знайомого ( ОСОБА_12 ), а також що в подальшому з травня і ціле літо проживав у своєї сестри по АДРЕСА_4 та те, що 150 тисяч грн. він зичив 10.06.2016 року, після розриву стосунків з ОСОБА_1 , для придбання квартири, оскільки вони є суперечливими.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ведення ними спільного господарства та побуту, наявності взаємних прав та обов`язків, саме в період часу із 29.07.2008 року по 01.07.2016 року і вважає даний факт доведеним в судовому засіданні, а тому первісний позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Відносно визнання визначеного сторонами майна спільною сумісною власністю, суд констатує наступне:

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у зареєстрованому шлюбі, разом з тим, як зазначено вище, суд прийшов до висновку про встановлення факту проживання останніх однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року.

Із змісту положень глав 7 та 8 СК України, вбачається, що власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

У позовних вимогах позивач-відповідач ОСОБА_1 просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та її, ОСОБА_1 : однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , як майно, придбане ними за час спільного проживання однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року.

В свою чергу представник відповідача-позивача ОСОБА_2 , із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 : автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , і вирішити відносно даного майна питання про його поділ між сторонами по справі.

Таким чином, майном, відносно якого вирішується питання про його визнання спільною сумісною власністю є: однокімнатна квартира за АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 ст.77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджуют заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , сторони не заперечують факту його придбання за спільні кошти в період їхнього проживання однією сім`єю.

Зокрема, його було придбано у ОСОБА_13 , шляхом видачі останнім 01.02.2012 року на ім`я сторін по справі нотаріально посвідченої довіреності за №100 від цього ж числа, копія якої міститься в матеріалах справи (т.1 а.с.7).

В подальшому 07.08.2014 року, право власності на вказаний автомобіль було зареєстроване за ОСОБА_2 , що підтверджується листом Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за №31/9/3238адв від 21.09.2016 року та додатком до нього у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру МВС (т.1 а.с.10, 11).

Відносно спірної квартири АДРЕСА_5 , судом перевірено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2016 року, цього ж дня посвідченого приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Вірстюком Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1110, вона була придбана відповідачем-позивачем ОСОБА_2 .

Право власності на вказане майно, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №68017906 від 14.09.2016 року, зареєстроване за останнім 30.06.2016 року, номер запису про право власності - 15243520, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - №40 (т.1 а.с.12).

Норми СК України, зокрема наведені у статтях 57, 60, встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Отже, як зазначено вище, оскільки суд прийшов до висновку про спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу від 29.07.2008 року до 01.07.2016 року, вказану спірну квартиру ними як сім`єю було придбано у вказаний період часу, тому вона являється спільною сумісною власністю.

Щодо показань свідка ОСОБА_12 про те, що 10.06.2016 року відповідач-позивач ОСОБА_2 позичав у нього 150 тисяч грн., саме після розриву стосунків з ОСОБА_1 , для придбання квартири, як вказано вище, суд оцінює їх критично, оскільки вони є суперечливими.

Стосовно автомобіля марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , який представник відповідача-позивача просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , судом встановлено наступне:

Як вбачається із листа Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області за №31/9/3760 від 23.11.2016 року та додатком до нього у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру МВС, даний транспортний засіб 27.11.2008 року було тимчасово зареєстровано та в подальшому 21.02.2009 року проведено перереєстрацію з тимчасової на постійну за позивачем-відповідачем ОСОБА_1 (т.1 а.с.78).

Разом з тим, допитаний як свідок ОСОБА_14 підтвердив в судовому засіданні, що ще в 2014 році на автобазарі в м.Івано-Франківськ продавався автомобіль марки «Mazda 323», продавцем була позивач-відповідач по даній справі - ОСОБА_1 .

Здзвонившись з нею вони зустрілися, домовилися про ціну і через нотаріуса він придбав даний автомобіль, оформивши генеральну довіреність.

Гроші 6000 доларів США, він передав особисто ОСОБА_1 .

В ході придбання даного авто більше нікого не було, ОСОБА_2 він не знає, не бачив і ОСОБА_1 про нього не згадувала.

У зв`язку з викладеним, суд констатує, що автомобіль марки «MAZDA 323», 1997 року випуску, шасі (рама, кузов, коляска) № НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , було продано під час проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю і виручені грошові кошти витрачені ними на спільні потреби сім`ї.

Таким чином суд вважає, що в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом в цій частині слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слід визнати: однокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , як майно, придбане ними за час спільного проживання однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року за спільні кошти.

Вирішуючи спір про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності сторін по справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ч.2 ст.74 СК України, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 даної статті передбачено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.4 ст.71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Абзацом 1 ч.2 ст.372 ЦК України також визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму ВС України, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В абзацах 1, 2 п.23 вказаної постанови закріплено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст.368 ЦК України, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Як вбачається із позовних вимог позивача-відповідача ОСОБА_1 , вона просить визнати за нею право власності на Ѕ частину однокімнатної квартири за АДРЕСА_5 , що є спільною сумісною власністю, а автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , залишити у власності ОСОБА_2 , зобов`язавши його сплатити їй грошову компенсацію Ѕ частки

вартості вказаного автомобіля.

Отже, в даному спорі наявна згода одного з подружжя ( ОСОБА_1 ) щодо залишення автомобіля іншому ( ОСОБА_2 ) та присудження грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, що визначено ч.4 ст.71 СК України.

Крім того, відповідач-позивач ОСОБА_2 також просить залишити автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 у його власності, проте заперечивши стягнення з нього грошової компенсації Ѕ частки його вартості.

Згідно висновку №039-1/ТЛ-17 за результатами судової авто-технічної оціночної експертизи від 06.09.2017 року, проведеної в ході судового розгляду даної справи, дійсна ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2.0, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 111400 грн. 00 коп. (т.1 а.с.123-135).

Згідно висновку №039/БТ-17 за результатами проведення оціночної експертизи від 07.09.2019 року, також проведеної в ході розгляду вказаного спору, ринкова вартість квартири АДРЕСА_5 , на час проведення дослідження становить 264191 грн. 20 коп. (т.1 а.с.138-155).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 пояснив, що автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, був оцінений нижче, зважаючи на його реальний стан.

Зокрема, в ході проведення експертизи було виявлено сліди попереднього ремонту, корозію, тріщини на склі та в інших місцях, понищене лако-фарбове покриття, функціонування двигуна було знижене , що і вплинуло на його ціну.

Експерт зазначив, що реальна ціна від ціни пропозиції нижча десь на 20%, при визначенні якої він користувався бюлетенем, методиками і літературою, які зазначені у висновку.

При ухваленні рішення у даній справі суд враховує приписи Конституції України (ст.41) щодо гарантії права кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність.

Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, з огляду на всі зазначені вище, повно та всебічно з`ясовані обставини, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити повністю, а саме встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року і визнати їх спільною сумісною власністю: однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 та автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , визнавши за позивачем-відповідачем ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

Зустрічний позов ОСОБА_2 слід задоволити частково і з урахуванням встановленого факту його проживання із ОСОБА_1 однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року, залишити у його власності автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 , на переконання суду, слід відмовити.

Разом з тим, залишивши вказаний автомобіль у власності відповідача-позивача ОСОБА_2 , з нього на користь позивача-відповідача ОСОБА_1 слід стягнути грошову компенсацію вартості Ѕ частини зазначеного автомобіля, що становить 55700 грн. 00 коп.

Що стосується розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача-відповідача копії квитанції серії АЕ №1138 від 14.09.2016 року, витрати позивача-відповідача ОСОБА_1 на правничу допомогу склали 2000 грн. 00 коп.

Згідно наданих стороною відповідача-позивача квитанції №03/2016 від 02.12.2016 року, витрати відповідача-позивача ОСОБА_2 на правничу допомогу також склали 2000 грн. 00 коп.

В своїх позовних вимогах сторони просили суд стягнути в їх користь документально підтвердженні понесені судові витрати по даній справі.

Таким чином, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2000 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Крім того, з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 2000 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

На підставі наведеного, ст.ст.21, 36, 57, 60, 69, 70, 71, 74 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_7 - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 264191 грн. 20 коп., згідно висновку №039/БТ-17 за результатами проведення оціночної експертизи від 07.09.2019 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_7 - автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , ринковою вартістю 111400 грн. на момент дослідження, згідно висновку №039-1/ТЛ-17 за результатами судової авто-технічної оціночної експертизи від 06.09.2017 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жителькою АДРЕСА_7 , право власності на Ѕ частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 264191 грн. 20 коп., згідно висновку №039/БТ-17 за результатами проведення оціночної експертизи від 07.09.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_7 , 2000 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності задоволити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю в період з 29.07.2008 року по 01.07.2016 року.

Залишити у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 автомобіль марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , ринковою вартістю 111400 грн. на момент дослідження, згідно висновку №039-1/ТЛ-17 за результатами судової авто-технічної оціночної експертизи від 06.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жителькою АДРЕСА_7 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 , 2000 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 , жителя АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , жительки АДРЕСА_7 , грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля марки «Volkswagen Caddy», 2007 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , що становить 55700 (п`ятдесят тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 04.11.2022 року.