18.11.2022 Справа № 756/1930/22
№756/1930/22
№2/756/3119/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Демченко І.В.

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну розміру та способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2011 року з ј частини з усіх видів доходу відповідача на місяць на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову позивач вказує, що у неї погіршилось матеріальне становище, також вказує, що розмір коштів, визначених рішенням суду від 01.12.2011 року для забезпечення базових та додаткових потреб дитини недостатній, через стрімке зростання цін на споживчі товари та послуги. На підставі зазначеного, позивач вважає за доцільне та необхідне змінити спосіб стягнення аліментів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився на зміну способу стягнення аліментів, при цьому вказував, що готовий і має можливість сплачувати щомісячно лише 4000 грн.

Вислухавши пояснення позивача та заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2011 року.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати і проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.10.2011 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, щорозмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

У відповідності до змін у частину третю статті 181 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, ОСОБА_1 , як одержувач аліментів на утримання дитини вправі ініціювати позов про зміну способу стягнення аліментів визначених за рішення суду, у тому числі у разі зміни матеріального стану, в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При вирішенні даного позову суд бере до уваги щомісячну заробітну плату відповідача 7 400 грн. у ТОВ «Кристал М» де він працює лаборантом спектрального аналізу та розмір стягуваних із нього аліментів, який складає 2 932 грн. 25 коп., відсутність заборгованості, а також те, що ОСОБА_2 погоджується добровільно змінити спосіб стягнення аліментів і сплачувати їх у більшому розмірі, а саме 4000 грн. на місяць.

Суд звертає увагу позивача у справі, що сума аліментів у грошовому виразі у розмірі 4000 грн. є більшою ніж ј частина від заробітної плати відповідача попередньо стягуваних аліментів.

Також судом враховуються положення ст. 180 СК України за якою батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Також суд звертає увагу позивача, що за приписами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, позивач у позовній заяві про зміну способу стягнення аліментів безпідставно ототожнює вказані позовні вимоги із додатковими витратами на утримання дитини, які можуть бути предметом окремого позову за наявності належного обґрунтування та підтвердження належними і допустими доказами.

Таким чином, враховуючи вік дитини, її потреби, дані про особу позивача, відповідача, доводи позивача та відповідача, суд прийшов до висновку часткове задоволення позову та про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.12.2011 року з стягнення аліментів у розмірі з ј частини з усіх видів доходу платника аліментів на стягнення щомісячно 4000 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Керуючись статтями ст. 180-184, 191, 192 СК України, Конвенцією про захист прав дитини,статтями 5, 12-13, 76, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, визначених рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2011 року №2-5759/2011 та стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у розмірі 4 000,00 гривень щомісячно і до досягнення дитини повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судового збору.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вигтовлено 18.11.2022 року.

Суддя А.В. Шевчук