Справа № 359/6773/22
Провадження № 2/359/2451/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, -

встановив :

27 вересня 2022 року представник позивача адвокат Сацик Р.В. звернувся до суду з позовом, яким просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти її утримання в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову і до досягнення дитиною, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2019 року. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час сторони не проживають разом, дитина проживає разом з позивачем. Позивач має право на утримання від її чоловіка аліментів до досягнення дитиною трирічного віку. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання, сторонам роз`яснено права та обов`язки, встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача в позові просив розгляд справи здійснити у відсутність позивача та представника. Відповідач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, розгляду справи здійснити у його відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву позивача, матеріали справи та наявні в ній докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 02. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 14 лютого 2019 року виконавчим комітетом Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 07 серпня 2020 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття визначено ст. 180 СК України.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами не розірвано, разом вони не проживають, між сторонами на момент пред`явлення позову до суду згоди з приводу матеріального утримання та виховання спільної дитини не досягнуто.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним 23 червня 2022 року старостою с. Вишеньки та депутатом сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_4 за адресою : АДРЕСА_1 .

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Сімейного кодексу України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька.

За змістом ч. 1, 2, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно зі ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина четверта статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи положення статті 84 СК України - права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на її утримання, а також наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на неможливість сплачувати аліменти на дружину, з урахуванням інтересів та потреб матері, з якою проживає дитина, передбаченого законодавством права дружини на її утримання, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Доказів, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, судом при розгляді даної справи по суті встановлено не було. Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги, при цьому визнання ним позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

За змістом частини першої статті 79 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти на дружину підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 27 вересня 2022 року.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 просила суд також стягнути на її користь судові витрати, зокрема по оплаті послуг адвоката Адвокатського бюро «Романа Сацика» Сацика Р.В. за надання правової допомоги в розмірі 4 000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 ст. 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що 16 вересня 2022 року між Адвокатським бюро «Романа Сацика» та ОСОБА_1 укладено договір №673 про надання правової допомоги.

Згідно акту про надану правову допомогу №1 від 26 вересня 2022 року, бюро надало ОСОБА_1 правову допомогу у формі консультації (1 год.) 500 грн. та підготовки позовної заяви (3,5 год.) 3500,00 грн., на загальну суму 4000,00 грн.

Позивачем вказану суму було сплачено в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 3056717 від 26 вересня 2022 року.

Зважаючи на це, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті послуг Адвокатського бюро «Романа Сацика» за надання правової допомоги в розмірі 4 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 79, 80, 84 СК України, ст. 4, 12, 81, 133, 141, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 27 вересня 2022 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті послуг за надання правової допомоги в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб - НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 виданий 3222 від 07.03.2019 року.

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області 27 грудня 2006 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 08 листопада 2022 року.

Суддя Л.В. Яковлєва