Справа №484/3708/21 Головуючий суду першої інстанції Закревський В. І.
Провадження №22-з/812/70/22 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

розглянувши без участі учасників справи заяву представника приватного сільськогосподарського підприємства «Калина» Бєлоущенка Андрія Жоржовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника подав до суду позов до приватного сільськогосподарського підприємства «Калина» (далі ПСП «Калина») про визнання недійсними договорів емфітевзісу від 07 червня 2019 року та скасування рішення державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області від 26 липня 2019 року №47970067 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0188; №47969536 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0187; №47970824 щодо земельної ділянки із кадастровим номером :04:000:0193 про державну реєстрацію прав та обтяжень у зв`язку з правом користування земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2022 року позов ОСОБА_1 було задоволено.

Судом було визнано недійсними договори про надання права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, що розташовані в межах території Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, які були укладені 07 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ПСП «Калина».

Також було скасовано рішення державного реєстратора Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області: №47970067 від 26 липня 2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2704 га, кадастровий номер :04:000:0188, номер запису про інше речове право: 32570269; №47970824 від 26 липня 2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 7,2702 га, кадастровий номер :04:000:0193, номер запису про інше речове право: 32570653; №47969536 від 26 липня 2019 року про реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) площею 10,8055 га, кадастровий номер :04:000:0187, номер запису про інше речове право: 32569509.

З ПСП «Калина» на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1816 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позову до ПСП «Калина» про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області в ухвалі від 21 вересня 2021 року.

З ОСОБА_1 на користь ПСП «Калина» стягнуто судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 4086 грн.

19 жовтня 2022 року представник ПСП «Калина» Бєлоущенко А. Ж. надіслав до Миколаївського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо здійснених відповідачем у суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що заява ПСП «Калина» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Норми ст.246, 259, 270 ЦПК України передбачають, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ОСОБА_2 був присутній у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яке відбулося 19 жовтня 2022 року. Однак він не звертався до суду з заявою про необхідність розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу та надання про це доказів у майбутньому. Письмово відповідач також не звертався до суду апеляційної інстанції з такою заявою до закінчення судових дебатів.

Отже, оскільки відповідач не дотримався вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, він не має права на відшкодування від позивача витрат на професійну правничу допомогу, яка йому надавалася у суді апеляційної інстанції.

За такого колегія суддів вважає, що заява ПСП «Калина» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат є безпідставною.

Керуючись ст.270, 381 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника приватного сільськогосподарського підприємства «Калина» Бєлоущенка Андрія Жоржовича про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат залишити без задоволення.

Відмовити приватному сільськогосподарському підприємству «Калина» у прийнятті додаткового судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст ухвали складено 21 листопада 2022 року.