КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/773/2022
09 листопада 2022 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого судді: Суханової Є.М.,
суддів: Сліпченка О.І., Сушко Л.П.
за участю секретаря: Лободи Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Бандуристого Руслана Сергійовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
В С Т А Н О В И Л А :
19.10.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року зупинено провадження у цивільній справі за позовним вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, до набрання законної сили рішенням в цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору позики фіктивним, що перебуває у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Бандуристого Руслана Сергійовича звернувся з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 року Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Бандуристого Руслана Сергійовича залишено без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року залишено без змін.
28 вересня 2022 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій посилаючись на те, що під час ухвалення постанови суду апеляційної інстанції питання розподілу судових витрат понесені відповідачем за послуги правничої допомоги, не було вирішено.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи та обґрунтування клопотання про ухвалення додаткового рішення вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
У відповідності до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
До заяви про ухвалення додаткового рішення представником відповідача ОСОБА_2 додано договір, укладений із ОСОБА_2 про надання правової допомоги від 14 травня 2020 року, додаткову угоду № 15 до договору про надання правової допомоги від 14 травня 2020 року, акт наданих послуг від 22.09.2022 року до договору про надання правової допомоги від 14.05.2020 року, звіт про обсяг наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 14.05.2020 року.
Однак, з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України і правових висновків Верховного Суду, досягнута між сторонами правочину домовленість, зокрема щодо строків оплати за надані послуги не може звільняти їх від обов`язків, які випливають із вимог закону, в даному випадку щодо строків надання відповідних доказів.
Положеннями ч.8 ст. 141ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки квитанція про оплату гонорару адвокату у встановлений законом строк до суду подана не була, а отже заявником не доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу.
Керуючись ч. 13 ст. 7 , ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст виготовлено 14 листопада 2022 року.
Головуючий: Є.М. Суханова
Судді: Л.П.Сушко