Справа № 404/185/22
Номер провадження 2/404/20/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Шеремет Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (вул.Чміленко, 41 м. Кропивницький, 25006), Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01001) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю органів державної влади,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю органів державної влади.

Ухвалою суд від 12.09.2022 Кропивницьке районне управління поліції ГУНП в Кіровоградській області замінено на Головне управління національної поліції в Кіровоградській області.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 09.06.2021 звернувся до Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України відносно дій посадової особи керівника Кіровоградської обласної прокуратури. 25.06.2021 відкрито кримінальне провадження № 0000982 та позивач визнаний потерпілим. Поліцейські Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, а саме: начальник Гудима А.М., начальник СД Розуменко В.М., старший ДОП Кириченко С.В. та старший дізнавач СД Манзадей В.В. своїми незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю, ігноруючи свої посадові обов`язки знущаються над ним, принижують його честь і гідність, затягують розумні строки розслідування, тримають у напруженні, чим завдають йому душевних і моральних страждань. Зазначені посадові особи незаконно не вносили відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, незаконно винесли передчасну постанову про закриття кримінального провадження, які в подальшому скасовані судами. В наслідок поліцейського знущання і приниження став роздратованим, нестриманим і гнівним, що негативно впливає на відносини з родиною, погіршився стан здоров`я, а саме: часте підвищення артеріального тиску, болі в сердці, постійна тривога, переживання, погіршення сну, порушився зір і координація рухів. Тому просить визнати незаконними дії, рішення і бездіяльність посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, такими, що завдали моральної шкоди при досудовому розслідування кримінального провадження №0000982 від 25.06.2021 та стягнути із спеціального рахунку державної казначейської служби України на його користь моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Варакіної Н.Б. від 26.01.2022 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

26.04.2022 представник ГУНП Тарасенко Я. подав до суду відзив, яким позов не визнають в повному обсязі. В обґрунтування зазначають, що Кропивницьке районне управління поліції ГУНП в Кіровоградській області не має статусу юридичної особи, а є структурним органом ГУНП в Кіровоградській області. Тобто, належним відповідачем має бути ГУНП в Кіровоградській області. Зазначають, що матеріали кримінального провадження № 0000982, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України направлено до Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області для вирішення питання щодо підслідності. Відповідно до відомостей ЄРДР 05.01.2022 по даному кримінальному провадженню визнано підслідність за Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницький) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві. На підтвердження своїх доводів, позивач не надає жодних розрахунків та доказів, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням органу досудового слідства (медичні картки, епікризи, аналізи, психіатричні експертизи, звернення і рекомендації лікарів тощо) і вини останнього в її заподіяні. Просять відмовити у позові в повному обсязі.

31 серпня 2022 року позивач подав до суду відповідь на відзив. Зазначає, що належним відповідачем має бути ГУНП в Кіровоградській області. Належними і допустимими доказами підтвердив, що внаслідок неналежного досудового розслідування при розгляді заяв та клопотань позивача у кримінальному провадженні ухвалами слідчих суддів визнано незаконною бездіяльність посадових осіб і дізнавача Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000982. Кропивницьке РУП ГУНП в Кіровоградській області своєю некомпетентністю, круговою порукою, службовою недбалістю, незаконними рішеннями. діями та бездіяльністю завдали і продовжують завдавати йому моральної шкоди, то розмір моральної шкоди у розмірі 150 000 грн допоможуть йому відновити погіршене самопочуття і здоров`я, налагодити відносини з родиною і друзями, подолати душевні страждання.

Представник Державної казначейської служби в Україні подав відзив, в якому позов не визнав, обґрунтовуючи наступним. У випадках заподіяння шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, вона відшкодовується державою лише у випадках зазначених в ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме вчинення незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 ЦК України).Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.Відповідно до абз.5 ст.4 Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.За абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він прицьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.На підтвердження своїх доводів, позивач не надає жодних розрахунків та доказів, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода, а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача/органи досудового слідства/, (наприклад медичні картки, епікризи, аналізи, психіатричні експертизи, звернення і рекомендації лікарів та інше) і вини останнього в її заподіяні. Щодо визнання протиправними дії. Главою 22 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.За результатами розгляду скарг на бездіяльність слідчого, слідчим суддею постановляється ухвала (ст. 307 КПК України).Отже, з викладеного вбачається, що існує єдиний законодавчо врегульований порядок за яким дії посадових осіб в межах кримінального провадження або досудового розслідування можуть бути визнані як протиправні.Зазначена позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 № 1640/0/4- 12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» та в спільному інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 12.03.2011 №334/8/13-11, 11.03.2011 №259/0/4-11.Щодо обрахунку спричиненої на думку позивача шкоди. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.В той же час, відповідно до сталої судової практики, суд повинен з`ясувати усі доводи та обґрунтування зазначеного розміру визначеної шкоди, дослідити надані докази, та встановити причинно - наслідковий зв`язок між діями та шкодою, а також реального порушення життєвих зв`язків та наявність цих нормальних життєвих зв`язків до спірних правовідносин.При оцінці стану здоров`я необхідно враховувати стан здоров`я довиникнення спірних правовідносин, фізіологію вік та інші обставини в тому числі и причинно наслідковий зв`язок. Просить у задоволенні позову відмовити.

02 вересня 2022 року позивач подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача Кропивницьке районне управління поліції ГУНП в Кіровоградській області на належного Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 вересня 2022 року замінено первісного відповідача Кропивницьке районне управління поліції ГУНП в Кіровоградській області на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

02 листопада 2022 року позивач подав через канцелярію суду письмові пояснення та докази, які судом не прийняті у зв`язку із порушенням, встановлених ЦПК Українипорядку та строків їх надання.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, просив задовольнити.

Представник ГУНП в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.06.2021 звернувся до Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 367 КК України відносно дій посадової особи керівника Кіровоградської обласної прокуратури (а.с. 9а-10).

Талоном-повідомленням єдиного обліку № 28266 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.06.2021, виданим старшим сержантом поліції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 , повідомлено позивача про реєстрацію його заяви в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НПУ (журнал єдиного обліку)» (а.с. 11).

14.06.2021 ОСОБА_1 подав до Кіровського районного суду м Кіровограда скаргу на бездіяльність прокурора та зобов`язати Кропивницьке РУП ГУНП в Кіровоградській області невідкладно внести до ЄРДР відповідні відомості за його заявою (а.с. 12-14).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгороднього Є.В. від 18.06.2021 скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, що полягає у невнесенні ними відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 09.06.2021 року (а.с. 15).

Рапортом від 23.06.2021 старшого ДОП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіКириченка встановлено, що в повідомленні від громадянина ОСОБА_1 про те, що працівники прокуратури порушують ст. 40 та ст. 65 КУ та не проводять особистий прийом громадян, не вбачається ознак адміністративного правопорушення, відсутні ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим неможливо внести відомості до ЄРДР (а.с. 17).

25.06.2021 старший дізнавач сектору дізнання Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції В.В. Манзадей виніс постанову про початок досудового розслідування по кримінальному проступку № 0000982 (а.с. 20).

01.07.2021 ОСОБА_1 подав заяву про надання копії витягу з ЄРДР про реєстрацію його заяви від 09.06.2021 (а.с. 21). 05.07.2021 Орєшков отримав Витяг з ЄРДР (а.с. 22).

05.08.2021 ОСОБА_1 подав до Кіровського районного суду м Кіровограда скаргу на бездіяльність дізнавача, прокурора, визнати протиправною бездіяльність страшного дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В. і прокурорів Чорній А.В. та Вдовіченко Ю.П. та зобов`язати відповідальних посадових осіб по розслідуванню кримінального провадження № 0000982, визнати ОСОБА_1 потерпілим, визнати точну кримінально-правову кваліфікацію (а.с. 26-28).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгороднього Є.В. від 10 серпня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В.та процесуальних прокурорів Кропивницької окружної прокуратури, зобов`язано дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея вручити ОСОБА_1 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого (а.с29-30).

Постановою старшого дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції В.В. Манзадей від 30.09.2021 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000982 від 25.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 34-35).

17.11.2021 ОСОБА_1 подав до Кіровського районного суду м Кіровограда скаргу на постанову старшого дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В. та скасувати постанову про закриття кримінального провадження (а.с. 36-39).

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгороднього Є.В. від 24 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В. від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження скасовано (а.с. 40-41).

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч.1 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого суддіКіровського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2021 задоволено частково скаргу ОСОБА_1 , визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, що полягає у невнесенні ними відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 від 09.06.2021.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгороднього Є.В. від 10 серпня 2021 року задоволено частковоскаргу ОСОБА_1 , визнано протиправними дії дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В.та процесуальних прокурорів Кропивницької окружної прокуратури, зобов`язано дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея вручити ОСОБА_1 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Завгороднього Є.В. від 24 листопада 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову дізнавача СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Манзадея В.В. від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження скасовано.

Главою 22 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст. 303 КПК передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

За результатами розгляду скарг на бездіяльність слідчого, слідчим суддею постановляється ухвала (ст. 307 КПК України).

Отже, з викладеного вбачається, що існує єдиний законодавчо врегульований порядок за яким дії посадових осіб в межах кримінального провадження або досудового розслідування можуть бути визнані як протиправні.

Зазначена позиція викладена в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 № 1640/0/4- 12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» та в спільному інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 12.03.2011 №334/8/13-11, 11.03.2011 №259/0/4-11.

Обставини справи свідчать про те, що оскарження ОСОБА_1 дій та бездіяльності посадових осіб СД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області слідчому судді, є реалізацію останнім можливості оспорення процесуальної діяльності правоохоронного органу і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦПК України.

Сам факт зобов`язання ухвалою суду внести відповідні відомості до ЄРДР та вчинити інші процесуальні дії, не свідчить про протиправність дій відповідача та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені.

Таким чином, судом не встановлено дій з бокуСД Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, які давали б правові підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди на підставі статей 1176, 1167, 1173 ЦК України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до абз.5 ст.4 Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він прицьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх доводів, позивач не надає розрахунків та доказів, які б вказували на те, в чому ж полягає спричинена моральна шкода,а також наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача/органи досудового слідства/, (наприклад медичні картки, епікризи, аналізи, психіатричні експертизи, звернення і рекомендації лікарів та інше), крім того, відсутні докази наявності захворювань, до звернення позивача до правоохоронних органів, і вини останнього в її заподіяні.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, та надані докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, ст. 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (вул.Чміленко, 41 м. Кропивницький, 25006), Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01001) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, рішеннями і бездіяльністю органів державної влади відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складений 09.11.2022

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда