КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9918/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року місто Київ

справа №363/2516/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Котлярова І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В мотивування вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що вона у пункті 3 прохальної частини позову просила проводити розгляд справи без її участі; вказувала, що позовні вимоги підтримує та просила суд їх задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала, а відтаксуд передчасно постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відзиву на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надійшло.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Позивач в апеляційній скарзі просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з'явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у визначені судом дати підготовчих та судових засідань, а саме 06 серпня 2021 року, 09 вересня 2021 року, 05 листопада 2021 року, 10 грудня 2021 року, 10 лютого 2022 року, 11 квітня 2022 року, 27 травня 2022 року та 06 липня 2022 року позивач не з'являвся, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку про, що свідчать зворотні поштові повідомлення наявні в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не надходило, про причини поважності неявки до суду не повідомила.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

У п.3 прохальної частини позовної заяви позивач просила проводити розгляд справи без участі позивача; вказувала, що позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечувала(а.с.2).

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України позовна заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року у справі №612/403/16-ц, від 26 вересня 2019 року у справі №295/19734/13-ц, від 20 червня 2019 року по справі №522/7428/15,від 06 червня 2019 року у справі №760/3301/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 28 лютого 2019 року у справі №752/9188/13-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі №569/347/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №756/8612/16-ц.

Виходячи з матеріалів справи, колегія суддів вважає, що в даному випадку судом першої інстанції не було взято до уваги те, що при подачі позову у п.3 прохальної частини позовної заяви позивач просила проводити розгляд справи без її участі

Отже, позивач ОСОБА_1 скористалася своїм процесуальним правом та просила у позовній заяві розгляди справи у її відсутність, а суд першої інстанції на час розгляду справи на вказане не звернув уваги.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріальногоправа, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставною для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: