ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1438/22 Справа № 707/3085/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Нерушак Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Мартьянова Василя Івановича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 посилаючись на те, що відповідач винними діями завдав майнової шкоди позивачу під час дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 21.12.2018 сталася ДТП за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Skoda Super B», НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автомобілем Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 .

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.12.2019 у справі №707/2645/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобіль «Skoda Super B», 6U00288, отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку № 320 автотоварознавчого дослідження від 08.07.2019 вартість матеріального збитку, який причинений власнику автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 під час дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2018 при первиному зіткненні із автомобілем «Skoda Superb» НОМЕР_1 , складає 103241,00 грн. Ринкова (залишкова) вартість автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D НОМЕР_2 в пошкодженому після ДТП 21.12.2018 року стані після зіткнення із автомобілем «Skoda Superb» 6U00288 складає 12190,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу ОСОБА_3 була застрахована відповідно до полісу № АК9684764 у ПАТ «СК «ПЗУ Україна». Позивач з метою отримання відшкодування завданих, внаслідок ДТП, збитків транспортному засобу «Citroen», звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна», однак йому було відмовлено.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, у розмірі 91 051,00 грн.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивач не є власником Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 . Тоді як судом встановлено, що власником транспортного засобу Citroen Berlingo 1.9 D реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . А отже, за висновком суду, позивач не має право на відшкодування шкоди.

ОСОБА_2 оскаржував вказане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів: Карпенко О.В., Бородійчука В.Г., Василенко Л.І. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено в частині мотивів відмови в позові.

Зокрема, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач є користувачем майна (автомобіля Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 ), а тому завдання шкоди цьому майну є підставою для відшкодування шкоди. Однак в матеріалах справи відсутні докази правомірного користування чи володіння автомобілем, зокрема, відсутнє посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а тому колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач, не підтвердивши законні підстави володіння автомобілем Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 , не має відповідно права на відшкодування шкоди.

05 жовтня 2022 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 (власника автомобіля Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 ) на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 травня 2022 року, яке апелянт вважає незаконним, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 керував автомобілем Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_1 , на законних підставах, зокрема на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично повторюють твердження позовної заяви ОСОБА_2 .

Додатково апелянт не погоджується з висновком суду про відсутність доказів від законне володіння автомобілем Citroen Berlingo 1.9D, НОМЕР_2 . Стверджує, що позивач, хоча і не є власником, але має законне право володіння цим автомобілем, а отже і має право на рівні з власником отримати відшкодування шкоди, що завдане автомобілю.

Зазначає, що апеляційний суд не навів вмотивованих обґрунтувань на спростування встановлених судом обставин.

Просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16.05.2022 та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити відповідно до викладених у позові вимог.

07 листопада 2022 року надійшла заява від ОСОБА_2 про визнання апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить задовольнити апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

За таких обставин, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Стаття 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У ст. 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

В даному випадку ОСОБА_1 , який не був учасником справи в суді першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення, прийняте без його участі. Тому такий апелянт повинен обґрунтувати яке право, інтерес, обов`язок скаржника порушує, на його думку, прийняте рішення, тобто апелянт повинен довести право на апеляційне оскарження такого рішення.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що за вказаних обставин, визначальним моментом є з`ясування того, яким чином ухвалене судове рішення впливає на права, інтереси осіб, які не брали участі у справі, але вважають порушеними свої права та інтереси.

В цій справі спір стосується відшкодування шкоди, завданої винною особою (відповідачем) під час дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2018 на Смілянському шосе м.Черкаси у напрямку м.Сміла Черкаської області за участю ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Skoda Super B», НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , який керував автомобілем Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 .

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 12.12.2019 у справі №707/2645/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В результаті ДТП автомобіль «Skoda Super B», 6U00288, отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля «Skoda Super B», номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована по договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією поліса № АК9684764 у ПАТ «СК «ПЗУ Україна».

25.02.2021 року ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування збитків, які завдані внаслідок ДТП автомобілю «Citroen», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду та відповідною заявою.

Як вбачається з листа від 12.05.2021 року № 1628-31, ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відмовило ОСОБА_2 у здійснені страхового відшкодування у зв`язку з пропуском строку звернення з відповідною заявою про отримання страхового відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП (а.с. 26).

Відповідно до висновку № 320 автотоварознавчого дослідження від 08.07.2019 року вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, який спричинений власнику автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 під час дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2018 року при первинному зіткненні із автомобілем «Skoda Superb» номерний знак НОМЕР_1 складає 103241 грн. Ринкова (залишкова) вартість автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D реєстраційний номер НОМЕР_2 , в пошкодженому після ДТП 21.12.2018 року стані, після зіткнення із автомобілем «Skoda Superb» номерний знак НОМЕР_1 складає 12190,00 грн.

Оскаржуваним рішенням відмовлено у стягненні відшкодування майнової шкоди.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2 .

Разом з тим необхідною умовою для набуття ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків цієї особи.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв?язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1 статті 352 ЦПК містить постанова Верховного Суду (КЦС) від 29 жовтня 2020 року у справі № 200/6831/18.

В поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі відсутнє будь-яке обґрунтування того, яке ж право, інтерес або обов`язок ОСОБА_1 порушує ухвалене рішення.

ОСОБА_1 лише зазначає, що він є власником автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля Citroen Berlingo 1.9 D, НОМЕР_2 (а.с. 125-126).

В матеріалах справи наявна копія довіреності, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 розпоряджатися належним йому автомобілем і на період дії цієї довіреності експлуатувати цей автомобіль на території України та за її межами (а.с.75, 123).

Однак, з її змісту вбачається, що довіреність видана 23 лютого 2021 року, після спливу більше трьох років від дня скоєння ДТП (21 грудня 2018 року).

В прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2 , тобто просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки, заподіяні внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, у розмірі 91 051 грн.

Отже, апелянт ОСОБА_1 просить ухвалити рішення на користь позивача ОСОБА_2 без наведення обґрунтування, яким чином оскаржуване рішення порушує права, обов`язки чи законний інтерес саме ОСОБА_1 .

Натомість, встановлені у цій справі обставини свідчать про те, що оскаржуване рішення безпосередньо не стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , скаржник не довів факт порушення судовим рішенням його прав, а рішення суду не містить будь-яке судження про права та обов`язки цієї особи ( ОСОБА_1 ).

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 при вирішенні спору не вирішувалися. Ні мотивувальна, ні резолютивна частини оскаржуваного рішення не містять будь-яких висновків щодо прав та обов`язків скаржника ОСОБА_1 , а тому відсутні підстави для висновку, що оскаржуваним рішенням допущено порушення його прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалися.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Колегія суддів апеляційного суду враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного Цивільного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 2-681/2007, від 27 лютого 2019 року у справі № 360/1938/16, від 01 листопада 2018 року у справі № 2-о-14/11.

Згідно ч. 2 ст. 362 ЦПК України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи та наявні докази, а також аргументи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довів факту порушення судом першої інстанції його прав, свобод, інтересів при ухваленні рішення від 16 травня 2022 року.

Відтак апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, так як після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 362, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Мартьянова Василя Івановича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного тексту ухвали.

Судді