Справа № 700/675/22
Провадження № 2/700/258/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Кравець І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження в смт. Лисянка, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

установив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в липні 2022 року вона придбала у відповідачки житловий будинок з надвірними спорудами у с. Журжинці Звенигородського району Лисянської ОТГ Черкаської області із земельною ділянкою площею 0,5928 га. оскільки ділянка перебуває у власності селищної ради, на даний час нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, крім цього відповідачка не надала усіх необхідних документів для посвідчення договору купівлі-продажу, а тому вона звернулась до суду із вказаним позовом. Факт отримання коштів відповідачкою підтверджується нотаріально посвідченою розпискою від 04.10.2022 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила долучити до матеріалів справи квитанції про сплату військового та пенсійного зборів, висновок про оцінку майна до договір купівлі-продажу.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між позивачкою та відповідачкою 20 липня 2022 року досягнуто домовленості про купівлю-продаж будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , відповідачка фактично вступила у володіння та користування даним будинком, сторонни підписали письмовий договір у простій письмовій формі.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5928 га, що належить продавцю відповідачці по справі. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок який є предметом купівлі-продажу. У зв`язку з тим, що не вірно визначено цільове призначення земельної ділянки, а саме не визначено землену ділянку площею 0,25 га для орбслуговування житлового будинку у сільській місцевості, нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не можливе, що змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ч. 1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд відмічає, що на час виникнення спірних правовідносин та винесення рішення, стаття 657 ЦК України не передбачає обов`язкової державної реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, та не пов`язує з цим його дійсність, а даною нормою передбачено лише обов`язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку, іншого нерухомого майна. За таких обставин, з урахуванням вимог вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, до даних правовідносин можливо застосувати ст. 220 ЦК України.

Виконання даного договору підтверджується отриманням відповідачем грошових коштів, але відповідач ухиляється від його посвідчення, зокрема подання необхідних документів до нотаріальної контори, а тому визнання договору дійсним можливе лише у судовому порядку, оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки не є можливою у зв`язку з дійсністю державного акта на право власності на земельну ділянку.

Так, згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Судом натомість встановлено, що між сторонами у справі письмовий договір купівлі-продажу нерухомості фактично було укладено після того, як державна реєстрація договору купівлі-продажу нерухомого майна була скасована.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 6 вересня 2017 року по справі № 6-1288цс17.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що положення ч. 2 ст. 220 ЦК можуть бути застосовані до спірних правовідносин через відсутність на момент укладення такого договору необхідності проведення державної реєстрації угоди щодо нерухомого майна.

Також суд зазначає, що порушені право чи інтерес підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК, але який є ефективним способом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 757/44693/15-ц.

Таким чином обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу спрямований на поновлення прав позивача з урахуванням надання ним доказів сплати обов`язкових податків і зборів.

При цьому однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 6 вересня 2017 року по справі № 6-1288цс17.

На підставі викладеного та враховуючи, що сторони обумовили всі істотні умови договору і це підтверджується письмовими доказами, зокрема рішенням суду, суд дійшов висновку про необхідність визнання договору дійсним. Збір до Пенсійного фонду України сплачено в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягнули згоди з усіх істотних умов.

При таких обставинах, суд вважає необхідним визнати укладений договір купівлі - продажу дійсним.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 220, 328, 334, 655, 657, ЦК України, ст.ст. 4,82,258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 та земельної ділянки під даним будинком площею 0,5928 га, укладеного покупцем ОСОБА_1 (місце проживання: с. Журжинці Звенигородського району Черкаської області, паспорт НОМЕР_1 ) з продавцем ОСОБА_2 (місце проживання: с.Журжинці Звенигородського району Черкаської , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 20.07.2022 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур