Ухвала

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 175/4055/19

провадження № 61-11318св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

17 березня 2020 року у складі судді Озерянської Ж. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» (далі - ТОВ «ФК «Фінілон») про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

17 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано депозитний договір від 06 липня 2012 року № SAMDN7913 вклад «Стандарт» 12 місяців з особистим рахунком по вкладу № НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») шляхом оформлення «Заявления № SAMDN7913 На оформление вклада «Стандарт, 12 мес.» та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 наступні грошові кошти:

суму вкладу разом з нарахованими процентами у валюті договору, підтверджену Національним банком України у витязі зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма №625) станом на 01 квітня

2014 року, в розмірі 201 267,11 дол. США;

проценти у валюті договору за період з 01 квітня 2014 року до 16 березня

2020 року в розмірі 69 710,14 дол. США;

3 % річних (підстава частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору

у межах позовної давності за останні три повні роки з 16 березня 2017 року до

16 березня 2020 року в розмірі 18 114,03 дол. США;

неустойку (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у межах позовної давності за останній рік з 16 березня 2019 року до 16 березня 2020 року в розмірі 5 250 857,63 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які раніше на підставі договору банківського рахунку від 06 липня 2012 року

№ SAMDN4269 обліковувалися на картковому рахунку

№ НОМЕР_1 (скорочено № НОМЕР_2 ) картка «Депозит картка» (термін дії картки до 30 листопада 2014 року) у розмірі, підтвердженому Національним банком України у витязі зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма №625):

станом на 01 квітня 2014 року у валюті картки у розмірі 4 554,19 дол. США;

3 % річних (підстава частина друга статті 625 ЦК України) у валюті картки за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку

у межах позовної давності за останні 3 повні роки з 16 березня 2017 року до

16 березня 2020 року в розмірі 409,88 дол. США;

неустойку (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення прав споживачів банківських послуг шляхом блокування карткового рахунку) у межах позовної давності за останній рік

з 16 березня 2019 року до 16 березня 2020 року в розмірі 118 814,26 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі

9 605,00 грн.

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: змінити мотивувальні частини рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року шляхом виключення з них певних фраз; рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду

в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції. Цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційне провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) та справи

№ 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2022 року письмові пояснення АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

У листопаді 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» подало клопотання про передачу цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення виключної правової проблеми і для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до частини першої статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

Наведені АТ КБ «ПриватБанк» аргументи для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду в розумінні приписів статті 403 ЦПК України не є тими обставинами, які містять виключну правову проблему та мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук