Справа № 462/6530/21 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1299/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 таПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 у вересні 2021 року через свого представника адвоката Олешко Т.О. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути на його користь із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі ПрАТ «СК «Брокбізнес») 32875,90 грн. страхового відшкодування та із ОСОБА_1 40941,45 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2021 року по вул.Богданівській, 1-«а» у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW 524», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Залізничного районного суду м.Львова від 08.06.2021 року у справі № 462/3686/21, винуватцем такої ДТП було визнано ОСОБА_1 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» відповідно до полісу №202404691 від 04.01.2021 року. На звернення ОСОБА_3 , як потерпілої особи, із заявою від 24.05.2021 року про виплату страхового відшкодування, ПрАТ «СК Брокбізнес» 13.07.2021 року провело виплату страхового відшкодування в сумі 66228,90 грн. та 1100 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу. Проте, згідно висновку № 102 судової автотоварознавчої експертизи від 26.07.2021 року, підготовленого для подання до суду згідно з ч.5 ст.106 ЦПК України, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , без врахування ПДВ, становить 130045 грн. 25 коп., вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без врахування ПДВ, становить 89104,80 грн. За проведення експертного дослідження та складання висновку експерта №102 позивачем сплачено 3000 грн. 02.08.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК Брокбізнес» із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування надіславши копію висновку експерта №102, проте останнє листом №1433-11 від 17.08.2021 року відмовило позивачу у задоволенні викладених у заяві вимог про перегляд розміру страхового відшкодування. Позивач вказує, що оскільки вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу, що розрахована судовим експертом, відрізняється від розміру проведеного страхового відшкодування, то це порушує його право на отримання страхового відшкодування в повному обсязі. Вважає, що за вказаних обставин страховою компанією не було доплачено страхове відшкодування в розмірі 40703,02 грн., тобто різниця між вартістю відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та фактично виплаченим страховим відшкодуванням. Також зазначає, що оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , перевищує розмір страхового відшкодування, то на підставі ст.1194 ЦК України із винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу) та страховим відшкодуванням, що складає 40940,45 грн. Крім того, просив стягнути з відповідачів судові витрати у справі, що складаються із судового збору в розмірі 908 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., а також витрат за проведення експертизи в розмірі 3000 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 03 травня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_2 32875,90 грн. страхового відшкодування.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 40941,45 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» 4740,62 грн. та із ОСОБА_1 2167,38 грн. судових витрат.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_1 та Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес».

ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним. Стверджує, що наданий ОСОБА_2 висновок експерта №102 від 26.07.2021 є неналежним доказом, оскільки з моменту ДТП пройшло два місяці і невідомо де знаходився пошкоджений автомобіль позивача і яких пошкоджень він зазнав після ДТП, яке трапилося 22.05.2021. Позивачем не доведено розміру завданої йому шкоди оскільки останній не представив доказів їх понесення. Вважає, що якщо автомобіль не було відремонтовано, не підлягають стягненню витрати на ремонт такого автомобіля. Також звертає увагу, що автомобіль позивача є фактично фізично знищеним, оскільки його вартість є меншою вартості відновлювального ремонту. В апеляційній скарзі скаржник просить рішення Залізничного районного суду міста Львова від 03 травня 2022 року скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає представлений позивачем висновок неповним оскільки такий не містить фотографічних зображень замінених запчастин, а вартість зазначена в експертизі є завищена. Стверджує, що експертний висновок не відповідає нормам методики, а пояснення експерта ОСОБА_4 дані в суді першої інстанції не відповідають дійсності. Також стверджує, що страхова компанія не має обов`язку перед позивачем з виплати йому витрат на проведення експертизи (дослідження) в сумі 3000 грн.

25 липня 2022 року від ОСОБА_5 , представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій представник покликаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вважає представлений позивачем експертний висновок належним, допустимим та достатнім доказом в підтвердження розміру завданого позивачу шкоди.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27 жовтня 2022 року, є дата складення повного судового рішення 07 листопада 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 таПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що позивачем доведено розмір матеріальної шкоди завданої йому в результаті ДТП, яке трапилося з вини ОСОБА_1 . Суд прийшов до висновку, що ліміт відповідальності страховика не покриває всього розміру завданої шкоди, в зв`язку з чим, частина завданої шкоди в розмірі 40941,45 грн. слід стягувати з винної особи.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.05.2021 року на вул.Богданівській, 1А у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «BMW 524», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував та який належить на праві власності позивачу ОСОБА_2 . Внаслідок цієї ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Залізничного районного суду м.Львова від 08.06.2021 року було встановлено вину водія ОСОБА_1 у вчиненні даної ДТП та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП застрахована згідно полісу № ЕР-202404691 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.01.2021 року в ПрАТ «СК «Брокбізнес» (а.с.62). Згідно даного полісу ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, було встановлено в розмірі 130000 грн., франшиза - 0 грн.

24.05.2021 року ОСОБА_2 звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про настання страхового випадку з участю забезпеченого за полісом автомобіля марки «BMW 524», номерний знак НОМЕР_1 , (а.с. 11) та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.12).

Згідно даних звіту № 892/21/а про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 23.06.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 за замовленням страхової компанії, вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, включаючи ПДВ на запасні частини і матеріали фарбування, визначена в сумі 61913,08 грн. (а.с. 87-89зв.).

08.07.2021 року позивач звернувся до судового експерта Галамай Я.І. (а.с. 37-42) для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, що мала місце 22.05.2021 року.

Згідно висновку № 102 судової автотоварознавчої експертизи від 26.07.2021 року (а.с. 14-36) вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_2 , в цінах на дату обстеження 08.07.2021 року, без врахування ПДВ, становить 130045,25 грн., а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових без урахування ПДВ 89104,80 грн.

Як встановлено, 02.08.2021 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК Брокбізнес» із заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, надіславши копію висновку експерта №102, проте останнє листом №1433-11 від 17.08.2021 року відмовило позивачу у задоволенні викладених у заяві вимог про перегляд розміру страхового відшкодування (а.с. 45).

На підставі страхового акта № 96277/1 від 01.07.2021 року позивачу сплачене страхове відшкодування в сумі 57328,90 грн., яке включає вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням зносу без ПДВ згідно звіту № 892/21/а 56228,90 грн. і 1100 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу (а.с. 44, 100-104). Дані обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За загальним правилом, відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 3-5 вказаного закону визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст.ст. 9, 22-31, 35, 36 вказаного закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Таким чином, на ПрАТ «СК «Брокбізнес» покладено обов`язок відшкодувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі оціненої шкоди та в межах ліміту страхування, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин автомобіля.

При виплаті страхового відшкодування розмір останнього було визначено страховиком виходячи із вартості відновлювального ремонту, визначеної за замовленням страховика суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 у звіті № 892/21/а від 23.06.2021 року. При цьому оцінювач при складанні звіту не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі відповідного договору, про що зазначено у звіті.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, суд дійшов висновку, що положення Закону №1961-IV жодним чином не обмежують потерпілого самостійно визначати розмір шкоди, а п. 34.4 ст.34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

За обставинами даної справи ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на залучення експерта, вже 08.07.2021 року звернувся до судового експерта Галамай Я.І. для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, 08.07.2021 року цим експертом проведено огляд автомобіля позивача і 26.07.2021 року складено висновок №102 судової автотоварознавчої експертизи.

Доводи апеляційної скарги таПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» в більшій частині зводяться до незгоди з висновком № 102 від 26.07.2021.

Колегія суддів враховуючи доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та висновки суду першої інстанції щодо спростування висновку останнього, не знаходить підстав вважати такий висновок неповним або неясним, оскільки він був зроблений уповноваженою особою на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів в редакції від 21.10.2019 року (далі Методика) і таким висновком дано відповіді на всі постановлені запитання які предметом розгляду даної справи і які є необхідними для постановлення законно рішення.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що ОСОБА_2 , реалізуючи своє право на залучення експерта, вже 08.07.2021 року звернувся до судового експерта Галамай Я.І. для визначення вартості завданого йому матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу під час ДТП, 08.07.2021 року цим експертом проведено огляд автомобіля позивача і 26.07.2021 року складено висновок №102 судової автотоварознавчої експертизи.

Вказаний висновок складений судовим експертом, що був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, поданий позивачем в порядку, передбаченому ст.106 ЦПК України, з відміткою, що висновок підготовлений для подання до суду, що відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України.

В той же час, відповідачами з своєї сторони не представлено рівнозначних доказів, в підтвердження того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля та без його врахування) є значно меншою сумі визначеною в експертному висновку № 102 від 26.07.2021.

Доводи апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» щодо неправильності експертного висновку № 102 від 26.07.2021 спротовуються поясненнями експерта і висновками суду першої інстанції, з якими колегія суддів погоджується та не знаходить їх неправильними.

З врахуванням наведеного, ПрАТ «СК «Брокбізнес» було допущено порушення права ОСОБА_2 , яке підлягає захисту шляхом стягнення із ПрАТ «СК «Брокбізнес» на його користь недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 32875,90 грн., що становить різницю між розміром оціненої шкоди (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) в сумі 89104,80 грн. та розміром виплаченого страхового відшкодування в сумі 56228,90 грн.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) сформульовано висновок, про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Закону № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) підтвердила вищезазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем доведено розмір сум, яку відповідно до законодавства має відшкодувати заподіювач шкоди, тобто ту обставину, що розмір завданої шкоди перевищує розмір завданої шкоди з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля.

Оскільки ПрАТ «СК «Брокбізнес» має обов`язок щодо відшкодування ОСОБА_2 розміру оціненої шкоди (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) в сумі 89104,80 грн., решта сума завданої шкоди підлягає відшкодуванню за рахунок особи, яка завдала таку шкоди і такий обов`язок не залежить від ліміту страхової відповідальності страхової компанії, оскільки остання здійснює страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в той час як вартість відновлювального ремонту автомобіля такого коефіцієнта не враховує.

Так, пунктом 3.3. Публічної оферти ПрАТ «СК Брокбізнес», індивідуальною частиною якої є вказаний договір добровільного страхування, укладений 04.01.2021 року між цим страховиком і ОСОБА_1 , передбачено, що за програмою «Понад ліміти ОСЦПВ» страховик несе відповідальність за ту частину оціненої згідно з чинним законодавством шкоди, що перевищує за розміром страхову суму по відповідному ризику за законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент укладення договору.

Отже, укладення договору №007-136635/05ДЦВ добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 04.01.2021 року (а.с. 63) свідчить лише про збільшення на 100000 грн. ліміту страхової суми, передбаченої полісом № ЕР-202404691 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 04.01.2021 року у розмірі 130000 грн., а не передбачає обов`язок страховика, як помилково вважає ОСОБА_1 , відшкодувати потерпілому фактичний розмір заподіяної шкоди понад суму страхового відшкодування за законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За наведеного, із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню різниця між оціненим відповідно до законодавства розміром завданої шкоди в сумі 130045,25 грн. і загальною сумою страхового відшкодування 89104,80 грн., що складає 40940,45 грн.

Що стосується понесених позивачем витрат на проведення експертизи в сумі 3000 грн. (а.с.43), то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відшкодування ОСОБА_2 таких витрат слід покласти на ПрАТ «СК «Брокбізнес», так як такі витрати пов`язані з позовною вимогою, заявленою до страховика, і зумовлені недоплатою останнім страхового відшкодування.

Після звернення до суду з апеляційною скаргою, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», 15 серпня 2022 року звернулося з клопотанням про призначення експертизи, з метою встановлення вартості матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу марки «Chevrolet Lacetti» р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження станом на 22.05.2021, в той же час колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки останнім не доведено з своєї сторони, що експертний висновок № 102 від 26.07.2021 є неповним, неясним, необгрунтованим та таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційні скарги ОСОБА_1 таПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 травня 2022 рокузалишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 таПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»а - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 03 травня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк