Справа №2-2088/10
Провадження № 2-і/274/42/22
У Х В А Л А

Іменем України

"10" листопада 2022 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

головуючої - судді Хуторної І.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Дерманської О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання дубліката виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

23.08.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 2-2088/10, виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 11.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 27.07.2010 року до повноліття дітей, в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період дії мирової угоди, починаючи з 23.12.2015 року до 26.10.2021 року.

Доводи заяви

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 12.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб від якого у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 2005 р.н. та дочка ОСОБА_5 2007 р.н. 21.09.2010 року шлюб було розірвано та із ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на користь ОСОБА_3 на утримання дітей.

22.10.2010 року було видано виконавчий лист №2-2088/10 та відкрито виконавче провадження. Після цього син періодично проживав із заявником та періодично - з матір`ю, про що 16.12.2015 року вони уклали мирову угоду, яка 17.12.2015 року була затверджена ухвалою № 274/3097/15-ц Бердичівського міськрайонного суду. Відповідно до мирової угоди «син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 буде проживати з батьком - ОСОБА_1 з кожної неділі 19 годин до 19 годин четверга кожного тижня, з матір`ю - ОСОБА_3 - з кожного четверга 19 годин по 19 годин кожної неділі тижня. Відповідачка ОСОБА_3 відмовляється від стягнення аліментів з позивача, який в свою чергу зобов`язується нести всі витрати на утримання сина ОСОБА_6 . Сторони надали дитині право вибору місця проживання, в тому числі під час канікул та святкових днів за згодою обох батьків". 23.12.2015 року вказана ухвала набрала законної сили.

У підтвердження виконання умов мирової угоди ОСОБА_3 15.12.2015 року добровільно (постанова про повернення виконавчого листа без подальшого виконання додається) забрала оригінал виконавчого листа з відповідною відміткою на зворотній стороні державного виконавця Бердичівського ВДВС Шеремет В.М. і передала йому, чим припинила обов`язок боржника по виконанню виконавчого листа.

За той період, що син проживав з матір`ю, він добровільно відшкодовував витрати на його утримання, шляхом перерахування коштів на її банківську картку або передаю готівку в руки її брата - ОСОБА_8 , купував синові речі. Саме таким чином регулюються його відносини щодо утримання сина. Інша дитина - ОСОБА_9 2007 р. н. - аналогічно утримується за рахунок матері. Нарікань щодо виконання мирової угоди не має у жодної зі сторін. До правоохоронних органів з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків чи невиконання мирової угоди, і як наслідок, повернення виконавчого листа стягувач не звертався. Заяв про визнання виконавчого листа втраченим теж не подавав. Таким чином, мирова угода виконується і змін не потребує.

9.03.2020 ОСОБА_10 за неналежно оформленою довіреністю від ОСОБА_11 , не знаючи, або приховуючи обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом звернулася до Бердичівського міськрайонного суду, з проханням видати дублікат виконавчого листа у зв`язку з тим, що оригінал було втрачено.

23.03.2020, всупереч приписам процесуального закону щодо встановлених вимог до заяв при подачі їх до суду, заяву сторонньої особи було задоволено. Як вбачається з ухвали про видачу дублікату виконавчого листа № 2-і/274/49/20 судом не було з`ясовано усіх обставин справи.

11.08.2020 року дублікат виконавчого листа за № 2-2088/10 вищевказаною ОСОБА_10 подано на примусове виконання до Бердичівського ВДВС.

14.08.2020 розпочалось примусове стягнення аліментів за минулий та поточний період, всупереч тому, що обов`язок боржника на утримання обох дітей відсутній за мировою угодою визнаною судом, оскільки одна дитина весь цей період вже утримувалася ним, а інша - стягувачем. 27.05.2021 року складений розрахунок заборгованості на обох дітей, починаючи з 01.01.2016.

Таким чином, при видачі дублікату виконавчого листа судом були допущені помилки, що призвели до отримання виконавчого документу сторонньою особою вдруге з одного й того ж питання. В результаті чого утворилося подвійне виконання обов`язку з утримання дітей боржником і повне невиконання обов`язку щодо утримання сина - стягувачем.

18.08.2021 звернувся він до суду з заявою про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, про що було відкрито провадження № 2- і/274/132/21. 5.10.2021 року судом визнано таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 2-2088/10 виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 11.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцям. Бердичева, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 27.07.2010 року до повноліття дітей, в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 "

Ухвала набрала законної сили з 26.10.2021, про що старшим державним виконавцем було винесено постанову та стягнення продовжилось на одну дитину, з урахуванням заборгованості від 27.05.2021р. на утримання сина ОСОБА_4 .

Період дії мирової угоди з 23.12.2015 року по 26.10.2021 року не було враховано судом при визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заяви, клопотання, процесуальні дії

Ухвалою суду від 31.08.2022 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та на час розгляду заяви зупинено виконання за виконавчим листом № 2-2088/10 на період із 23.12.2015 до 26.10.2021.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав та пояснив, що із часу розірвання шлюбу, тобто із 2015 року син постійно проживав у нього. Навчався син у школі в м. Бердичеві. Із 2016 року ОСОБА_2 знаходиться за кордоном, а син проживав то у нього, то у матері. Тобто, фактично у дідусів та бабусь. У 2017 році син проживав у Польщі із матір`ю. Із ним у Кам`янці син проживає із 02 липня 2021 року. Він у Кам`янці проживає із 2016 року. Він не має доказів, що надавав грошові кошти на утримання сина. Вважає, що достатньо затвердження мирової угоди та передання йому стягувачкою оригіналу виконавчого листа. Коли син не проживав із ним гроші, він перераховував на карту ОСОБА_12 , або передавав в руки братові ОСОБА_2 .

Він вперше звертався із заявою про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню щодо обох дітей у серпні 2021 року. Проте він не зазначав у заяві про припинення стягнення і за минулий час дії мирової угоди. Тобто дана заява інша за змістом ніж та, за якою постановлено ухвалу суду від 05.10.2021, за якою визнано таким, що не підлягає дублікат виконавчого листа в частині аліментів на сина із часу набрання ухвали чинністю.

Стягувачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася.

Представник заінтересованої особи - Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився.

Висновки суду

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.09.2010 у справі 2-2088/10 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.07.2010 до повноліття дітей ( а.с.15-16).

Із копії виконавчого листа у справі № 2-2088/10 вбачається, що 15.12.2015 виконавчий лист повернуто стягувачові на підставі п.1 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" (а.с. 29-30)

17.12.2015 в справі № 274/3097/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області затверджено мирову угоду, укладену 16.12.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за умовами якої дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 буде проживати з батьком - ОСОБА_1 з кожної неділі 19 годин по 19 годин четверга кожного тижня, з матір`ю- ОСОБА_3 - з кожного четверга 19 годин по 19 годин кожної неділі тижня. Відповідачка ОСОБА_3 відмовляється від стягнення аліментів з позивача, який в свою чергу зобов`язується нести всі витрати на утримання сина ОСОБА_6 . Сторони надали дитині право вибору місця проживання, в тому числі під час канікул та святкових днів за згодою обох батьків ( а.с. 14, 67).

11.08.2020 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області видано дублікат виконавчого листа № 2-2088/10 ( а.с.9).

14.08.2020 року державним виконавцем Бердичівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2088/10 ( а.с. 12).

05.10.2021 Бердичівським міськрайонним судом постановлено ухвалу про у справі № 2-2088/10, відповідно до якої визнано таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа № 2-2088/10 виданий Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 11.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 27.07.2010 року до повноліття дітей, в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із дня набрання ухвалою чинності (а.с. 19).

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення у справі є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судових рішень у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Долученими до справи доказами доводиться факт проживання ОСОБА_6 із ОСОБА_1 у м. Кам`янець із липня 2021 року, що доводиться, зокрема, довідкою директора ЗОШ № 22 Кам`янської міської ради (а.с. 6).

Разом із тим, даний факт врахований судом при постановленні ухвали від 05.10.2021, відповідно до якої визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий листа в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із дня набрання ухвали чинністю (а.с. 19).

Щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за минулий час, суд зазначає наступне.

Згідно частинами першою, третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Приписами частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів статті 12, частин першої, п`ятої - сьомої статті 81, частини першої статті 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заявник суду не надав жодного доказу на підтвердження факту проживання із ним сина ОСОБА_6 та повне утримання ним дитини, починаючи із 23.12.2015 року до 26.10.2021, що б звільняло його від обов`язку сплати аліментів за рішенням суду.

Судом не встановлено, що в період із 23.12.2015 року до 26.10.2021 у ОСОБА_1 не було обов`язку щодо виконання рішення суду в справі № 2-2088/10 про стягнення із нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку або доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.07.2010 року до повноліття дітей.

Рішення у справі № 2-2088/10 набрало чинності, в процесі його виконання мирова угоди не затверджувалася та на його виконання видано дублікат виконавчого листа.

Крім того, предметом спору у справі № 274/3097/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_13 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 не було питання звільнення ОСОБА_9 від стягнення аліментів за чинним рішенням, при тому, що мировою угодою вирішено, що дитина половину часу проживатиме із матір`ю, а половину із батьком та самостійно, за погодженням із батьками, визначатиме своє місце проживання. Батько лише зобов`язався нести всі витрати на сина.

Заявник не надавав доказів, що дитина проживала із ним до 2021 року.

Разом із тим, заявник у судовому засіданні пояснив, що із 2016 року він проживає у Кам`янці, тобто в іншому населеному пункті та очевидно, що дитина половину часу не могла із ним проживати, навчаючись, зі слів заявника, у м. Бердичеві.

Також заявник не надав доказів, що він увесь цей час із 2015 року він фактично утримував дитину, в тому числі і шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, про що вказав у заяві. Більше того, заявник підтвердив, що у 2017 році дитина проживала увесь рік за кордоном із матір`ю.

Стягувача ОСОБА_2 не підтвердила факту утримання ОСОБА_1 їх сина ОСОБА_4 . Із ухвали суду від 05.10.2021 (а.с. 19) вбачається, що ОСОБА_2 при розгляді справи пояснювала, що діти постійно проживали із нею, а лише із липня 2021 року син проживає із батьком.

Власноручно написані заяви неповнолітньої дитини, ОСОБА_6 про те, що він утримувався батьком не є допустимим доказом на підтвердження цього факту.

Отже, за таких встановлених фактичних обставин, без надання доказів утримання дінити, лише ухвала суду про затвердження мирової угоди у справі про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 не може бути не може бути єдиною підставою для звільнення від стягнення аліментів за минулий час у іншій справі.

Тому за безпідставності вимог заяви, суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні його заяви про визнання дубліката виконавчого листа у справі № 2-2088/10 таким, що не підлягає виконанню за період із 23.12.2015 до 26.10.2021.

Крім того, належить скасувати зупинення виконання за виконавчим листом у справі № 2-2088/10, виданим 11.08.2020 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період із 23.12.2015 до 26.10.2021.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 259, 260, 354, 432 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Бердичівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Скасувати зупинення виконання за виконавчим листом у справі № 2-2088/10, виданим 11.08.2020 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період із 23.12.2015 до 26.10.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення повного тексту.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повний текст ухвали складено 15.11.2022.

Суддя І.Ю. Хуторна