єдиний унікальний номер справи 531/1449/22
номер провадження 2/531/423/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Черняєвої Т.М.

за участі секретаря судового засідання Сімоненко Я.С.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що Карлівський міський депутат ОСОБА_2 на своїй сторінці у соціальній мережі Фейсбук, 28.05.2022 року звернувся до громадян Карлівської територіальної громади, а також до невизначеного кола осіб із безпідставним звинуваченням стосовно нього та його сім`ї.

У зверненні «Про землю. І про упирів» відповідач принизив його честь, гідність та ділову репутацію своїм висловлюванням. а саме: «Не так упирі, як упирьониші… так от уже виходять на світ Божий маленькі упирьониші» «Користуючись своїм положенням першого заступника відповідального за земельні питання пан ОСОБА_3 старший передав в оренду пану ОСОБА_3 меншенькому 16 га».

Вважає, що ця недостовірна інформація є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, адже можна перевірити достовірність її викладенню.

Відповідач поширив інформацію на власній сторінці у соціальній мережі Фейсбук і дане відео набрало 152 вподобайки, 28 коментарів до відео та 77 поширень, тобто довів її до невизначеного кола осіб.

У відео було зазначено прізвище, ім`я та по батькові, ОСОБА_1 , а також приватне підприємство мого сина, ОСОБА_4 , ПП « ОСОБА_5 », іншого ОСОБА_1 , першого заступника міського голови у Карлівській громаді немає.

Вказана інформація є недостовірною, оскільки позивач особисто не передавав синові державну чи комунальну землю.

Доведення цієї інформації до невизначеного кола осіб, призвело до того, що позивач був змушений і досі змушений доводити виборцям, небайдужим громадянам, що особисто не передавав своєму синові землю, яка належить Карлівській міській раді.

Після виходу відео у позивача порушився сон, зник апетит, напрацьована роками репутація була підірвана, очорнена та поставлена під сумнів. Розголошення такої інформації спричинило моральні та фізичні страждання, які спричинили негативні зміни у житті позивача: щоденні думки та спогади про поширення інформації та бачучи автомобіль відповідача, відразу на душі стає недобре; тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність; недружелюбність зі сторони оточуючих, підвищений рівень тревожності, високий рівень чутливості на оцінку оточуючих. Розмір понесених моральних страждань оцінює у 20 000 грн.

Просить суд визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інформацію, викладену у відео під назвою: «Про землю. І про упирів», опублікованому на сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі Фейсбук а саме: «Користуючись своїм положенням першого заступника відповідального за земельні питання пан ОСОБА_3 старший передав у оренду пану ОСОБА_3 меншенькому 16 га». Зобов`язати ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, викладену у статті під назвою: «Про землю. І про упирів», опублікованій сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі Фейсбук 28 травня 2022 року за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом розміщення спростування неправдивої інформації, а саме: «Користуючись своїм положенням першого заступника відповідального за земельні питання пан ОСОБА_3 старший передав у оренду пану ОСОБА_3 меншенькому 16 га» на сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі Фейсбук.

Ухвалою від 18.08.2022 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

16.09.2022 року до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, за змістом якого відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі із наступних підстав.

Відеозапис звернення, на який посилається позивач, опубліковано на сторінці у соціальній мережі Фейсбук, яка не є верифікованою та не являється офіційним джерелом оприлюднення інформації щодо діяльності ОСОБА_2 .

Відповідно до положень п.12 Постанови Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації у мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, які не залучені до участі у справі. Тобто належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує факту наявності його на відео, на яке посилається позивач у тексті позовної заяви. Проте, позивачем не доведено факту поширення відповідачем зазначеного запису, не доведено факту відношення сторінки до відповідача.

Вважає, що позивач, як особа, яка обіймає публічну посаду у органі місцевого самоврядування, свідомо погодився «виставити» себе на публічне обговорення та має значно ширший обсяг допустимої критики відносно прийнятих рішень у процесі діяльності, пов`язаної з виконанням своїх обов`язків з управління державою, що відповідає правовим позиціям Верховного Суду та Європейського суду з прав людини.

Зауважив, що він є депутатом Карлівської міської ради ІХ скликання та є головою опозиційної відносно політичної приналежності та поглядів позивача фракції Політичної фракції «Українці» та зробив висновок, що у даному випадку має місце політичне переслідування посадовими особами органів місцевого самоврядування Карлівської громади представників опозиційних до їх політичних поглядів партій з метою дискредитації їх учасників.

На підтвердження спричинення позивачу моральної шкоди, ним не надано відповідного розрахунку понесеної шкоди та належні і допустимі докази, які б підтверджували відповідні втрати, а також не доведено наявності причинного зв`язку між діяннями та його наслідками і наявність вини.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні із підстав, зазначених у відзиві. Додатково зазначив, що у відеозверненні умисно уникнув зазначення анкетних даних позивача та його сина, та висловив оціночне судження (із використанням гіпербол та алегорій) щодо ситуації із передачею земель без конкурсу.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази та відеозапис, приходить до наступних висновків.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з ч.1-3 ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторкані. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Як убачається зі змісту ч. 1-2ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду про захист своєї ділової репутації.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1(далі - Постанова Пленуму ВСУ) при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму ВСУ роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що позивач ОСОБА_6 працює начальником відділу організаційної роботи та контролю виконавчого комітету Карлівської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.11-17).

Керівником ПП «С.В.Агро-Гарант», являється ОСОБА_4 , як встановлено у судовому засіданні, є сином позивача (а.с.18-19).

Рішенням другого засідання другої позачергової сесії дев`ятого скликання Карлівської міської ради від 10.05.2022 року, ПП «С.В.Агро-Гарант» надано у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 9,7465 га кадастровий номер :50:007:0902 терміном на 11 місяців для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без права поновлення на новий строк (а.с.21).

Відповідно до розподілу обов`язків між міським головою, секретарем ради, першим заступником, заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету Карлівської міської ради, затвердженого Рішенням другого засідання першої сесії Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області від 06.01.2022 року, до обов`язків першого заступника міського голови належить: забезпечення у межах території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області реалізації політики у сфері використання та охорони земель, проведення земельної реформи, забезпечення підготовки проектів рішень Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області із земельних питань та участь у підготовці проектів регуляторних актів з питань регулювання земельних відносин; погодження проектів землеустрою і ін. (а.с.63-77).

Рішенням засідання постійної депутатської комісії з питань законності та правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, депутатської етики та забезпечення діяльності депутатів від 27.07.2022 року, визнано дії депутата Карлівської міської ради ОСОБА_2 такими, що порушують принципи порядності та етики депутата, зобов`язано спростувати опубліковану у соціальній мережі інформацію щодо першого заступника міського голови ОСОБА_1 та публічно вибачитися (а.с.44-48).

Згідно відеозапису на сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі Фейсбук за посиланням https://www.facebook.com/70596/videos/17442 поширено публікацію «Про землю. І про упирів» у якій допущено висловлювання «…користуючись своїм положенням першого заступника, відповідального за земельні питання, пан ОСОБА_3 старший передав в оренду землю пану Слєпцову меншенькому 16 гектар…» спікер вважає, що «вказані земельні ділянки передані із наявністю ознак корупційної схеми».

Відповідачем у судовому засіданні уточнено, що вказане твердження ним було оголошено як оціночне судження (із використанням гіпербол та алегорій), навмисно без використання анкетних даних учасників.

Далі встановлено, що відповідно до ч.ч.1-2 ст.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові КЦС ВС від 14.08.2019 року у справі №757/2533/16-ц та постанові КЦС ВС від 14.08.2019 року у справі №607/4318 : оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державної влади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Вказані особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати

У справі «Сюрек проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або питання, які становлять су спільний інтерес.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є політиком, а саме депутатом Карлівської міської ради та у відеозверненні «Про землю. І про упирів» на сторінці ОСОБА_2 у соціальній мережі Фейсбук висвітлив оціночне судження щодо можливої наявності ознак корупційної схеми при передачі земельних ділянок без зазначення анкетних даних осіб, які б дали можливість їх однозначно ідентифікувати. Проте, говорить про пана «Слєпцов старшого», який є першим заступником міського голови та до повноважень якого належить організація роботи щодо вирішення земельних питань, відповідно являється публічною особою органу місцевого самоврядування.

Враховуючи те, що у публікації відповідачем, як політиком, висловлено оціночне судження щодо діяльності заступника міського голови, тому суд, зважаючи на вищевикладене, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову щодо визнання поширеної інформації недостовірною та зобов`язання відповідача її спростувати. Зважаючи на це, не доведеним є і спричинення позивачу моральної шкоди, тому і позовна вимога щодо стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 264, 265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 09.11.2022 року.

Суддя Т.М.Черняєва