Справа № 445/822/22
провадження № 2/445/478/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до відповідачки з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування позову зазначає, що 01.08.2009 між ним та відповідачкою у Куровицькій міській раді Золочівського району Львівської області було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не скалося, у них відсутні взаєморозуміння, наявні різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З початку 2022 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Окрім того, вказує, що він з відповідачкою досяг згоди, щодо місця проживання дітей, зокрема, дочка ОСОБА_3 - проживатиме з ним, за його місцем проживання, а син ОСОБА_4 - з відповідачкою, за її зареєстрованим місцем проживання.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити.

Відповідачка подала заяву про визнання позову, просила розглянути справу у її відсутності за наявними матеріалами.

Представник третьої особи - органу опікти та піклування в підготовче засідання не з`явився, у вирішенні спору поклався на розсуд суду, подавши відповідний висновок щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 01.08.2009 року в Куровицькій сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис №7.

З відповідних копій свідоцтв про народження, вбачається, що у сторін під час шлюбу народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю, внаслідок чого сторони не підтримують подружніх відносин.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітніх дітей сторін, оскільки їх повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, тому доцільно такий розірвати.

Згідно зі ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 3 ст.11Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення належних умов для цього.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ст. 151 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом (ст. 153 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ст. 155 СК України).

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови Пленуму від 12 червня 1998 року №16 "Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються діти, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Водночас у постановах від 15.01.2020, 22.12.2021 у справах № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) відповідно Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Згідно висновку органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, затвердженого рішенням Глинянської міської ради Львівського району Львівської області № 84 від 30.09.2022 року, 31.08.2022 року під час обстеження житлово-побутових умов сім`ї за місцем проживання позивача службою у справах дітей Глинянської міської ради Львівського району Львівської області встановлено належні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітньої дочки сторін. При цьому, батько пояснив, що має доброзичливі відносини з обома дітьми, виконує обов`язки по утриманню та вихованню щодо обох з них. Також, 02.09.2022 року обстежено житлово-побутові умови сім`ї за місцем проживання відповідачки, де також встановлено належні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітнього сина сторін. За вказаних обставин, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 - з батьком, а ОСОБА_4 - з матір`ю.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За вказаних обставин, та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, а також те, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей сторін, відтак, дана вимога разом з позовною вимогою про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13.76,77,223,258,263-265 ЦПК України, ст. 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Глинянської міської ради Львівського району Львівської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 01.08.2009 року в Куровицькій сільській раді Золочівського району Львівської області, актовий запис №7.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей після розірвання шлюбу: дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 ; дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 07.11.2022 року.

Суддя В. М. Сивак