ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5624/22Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/817/855/22 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 р.м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Сович Н.А.

та сторін представника ОСОБА_1 адвоката Братівника І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/5624/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Братівника Ігора Васильовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року, постановлену суддею Дзюбич В.Л., у справі за заявою представника позивача ОСОБА_2 адвоката Матвійчука Віталія Володимировича та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Братівника Ігоря Васильовича про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2022 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 12000 гривень, щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати пред`явлення позову і до повноліття дітей.

В ході судового розгляду справи представники сторін подали суду спільну заяву про затвердження мирової угоди в даній справі, згідно якої сторони шляхом взаємних поступок дійшли згоди щодо мирного вирішення спору на наступних умовах:

1. ОСОБА_1 заявляє, що станом на 25 липня 2022 року не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2. ОСОБА_2 заявляє, що ОСОБА_1 станом на 25 липня 2022 року не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

3. Відповідач ОСОБА_1 передає у власність своїм синам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах яких діє позивач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) приймають у спільну сумісну власність від ОСОБА_1 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 77,8 м.кв., житловою площею 42,2 м. кв.

4. Сторони визнають та погоджуються, що підписавши дану мирову угоду право на аліменти та право на додаткові витрати на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними 23-річного віку, у них та її матері ОСОБА_2 припиняються у зв`язку з передачею права власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 м.кв., житловою площею 42,2 м.кв.

5. Після підписання даної мирової угоди Сторони домовились та визнають, що обов`язок по сплаті аліментів та додаткових витрат ОСОБА_2 на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається виконаним повністю, в зв`язку з чим ОСОБА_2 зобов`язується самостійно утримувати синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними 23 річного віку.

6. 1/2 будинку, що передається у власність ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах яких діє позивач ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві спільної сумісної власності подружжя на підставі свідоцтва договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 липня 2014 року посвідченого в цей день приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Мороз К.В., в реєстрі за № 1537.

7. ОСОБА_1 свідчить, що дійсно є власником 1/2 частини житлового будинку, будинок чи будь-яка його частина на момент укладення цього договору нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не надана в іпотеку, не передана в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває, права третіх осіб (права наймача, право застави, право довічного утримання тощо) щодо будинку відсутні, питання права власності на будинок не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначеного будинку відсутні, будинок не внесений до статутного капіталу юридичних осіб, у будинку не зареєстровано місцезнаходження юридичної особи.

8. Після (підписання) укладення сторонами даної мирової угоди, сторони визнають, що передана в рахунок сплати аліментів 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 77,8 м.кв., житловою площею 42,2 м.кв. належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності яке підлягає державній реєстрації у спосіб передбачений законом.

9. Підписавши дану мирову угоду ОСОБА_2 стверджує, що відмовляється від позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_1 в свою користь аліментів на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язується самостійно утримувати їх до досягнення ними 23 річного віку.

10. Після підписання даної мирової угоди сторони визнають, що будь -яких претензій щодо стягнення аліментів на утримання дітей, які проживають з ними не мають та мати не будуть.

11. Судові витрати понесені у цивільній справі № 607/5624/22 сторони несуть самостійно в межах ними понесених.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 адвоката Матвійчука Віталія Володимировича та представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Братівника Ігоря Васильовича про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Братівник І.В. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року та прийняти нову ухвалу, якою затвердити подану сторонами мирову угоду.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що оскаржувана ухвала винесена із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, адже судом не з`ясовано справжню волю сторін, як і не вказані підстави відмови у затвердженні мирової угоди, які підлягають під критерії вказані у ст. 207 ЦПК України.

Так, судом першої інстанції не вказано в оскаржуваній ухвалі в чому саме полягає суперечність умов мирової угоди закону, або чиї права та інтереси порушуються при її затвердженні. Відсутні також обставини, які дозволяють стверджувати про те, що одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Братівника І.В. до суду апеляційної інстанції не поступав.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Братівник І.В. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених в ній.

ОСОБА_2 та її представник адвокат Матвійчук В.В. у судове засідання не з`явились і не повідомили причин неявки, будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 29 липня 2022 року відмовлено у затвердженні мирової угоди. Дана ухвала оскаржена представником ОСОБА_1 адвокатом Братівник І. до апеляційного суду.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження.

Згідно частиною 5 пунктом 1 статті 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу. Вказаний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

З аналізу змісту зазначеної статті вбачається, що в окремих випадках законодавцем передбачено оскарження ухвал як щодо проведення окремої процесуальної дії, так і щодо відмови у проведені такої дії.

Так, згідно з п. 11 ч. 1ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про затвердження мирової угоди. У той же час вказана норма не передбачає можливості оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову в затвердженні мирової угоди.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 352 ЦПК України).

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що тлумачення та застосування положень статті 353 ЦПК України має відбуватись із урахуванням можливості/неможливості поновити свої права особою, яка подає апеляційну скаргу, в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду. При цьому будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду. Ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення, може бути оскаржена в апеляційному порядку, оскільки, з урахуванням стадії укладення мирової угоди, особа, яка подала апеляційну скаргу, не може поновити свої права в інший спосіб аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, яка укладена на стадії виконання судового рішення.

Ухвала суду від 29 липня 2022 року, яка оскаржується, укладена не на стадії виконання судового рішення.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним; воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом в такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 року).

Пунктом 4 ч. 5ст. 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Підстави для закриття апеляційного провадження вказані у ст. 362 ЦПК України.

Хоча такої підстави для закриття як помилкове відкриття апеляційного провадження у вказаній статті не зазначено, але апеляційний суд виходить із аналогії закону.

Оскільки судом апеляційної інстанції помилково ухвалою від 31 серпня 2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Братівника Ігора Васильовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року на ухвалу суду першої інстанції про відмову у затвердженні мирової угоди, яка у відповідності до вимог статей 353, 379 ЦПК України оскарженню окремо від рішення суду в апеляційному порядку не підлягає, тому враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою підлягає закриттю як помилково відкрите.

Пунктом 15.11 перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Керуючись ст. ст. 35, 207 ч. 5 п. 1, 255, 353, 379, 381, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Братівника Ігора Васильовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 липня 2022 року закрити.

Цивільну справу № 607/5624/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей повернути в суд першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2022 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Н.М. Храпак