Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/4923/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14.11.2022 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Закарпатської області про встановлення факту спільного проживання, третя особа: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Н.М.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області про встановлення факту спільного проживання, третя особа: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Н.М.

Позивач мотивує заявлені вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2010 року по 2022 рік проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з 2010 року разом із позивачем однією сім`єю проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак оскільки він все життя був хорошим другом сім`ї ОСОБА_1 та її родини, ОСОБА_2 більше 10 років проживав разом з позивачем у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом мали спільний бюджет, вели спільне господарство брали участь у витратах пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан будинку в якому проживали, проводили поточний ремонт. За час спільного проживання з ОСОБА_2 , позивач піклувалася про нього, надавала допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16 лютого 2021 року. Саме ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 займалася його похованням.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. Зокрема. ОСОБА_2 належала на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 , за якою позивач станом на сьогодні доглядає, оскільки в цій квартирі ніхто не проживає вже тривалий час.

23.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в якій зазначила, що проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті, опікувалася ним, матеріально його забезпечувала і є спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до листа приватного нотаріуса від 23.04.2021 року № 33/31-2021/02-14, оскільки позивачем не додано доказів проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до часу прийняття спадщини, в подальшому не буде змоги визнати позивача спадкоємцем на спадкове майно померлого.

Водночас, нотаріусом зазначено, що з поданих документів вбачається реєстрація місця проживання ОСОБА_2 до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання до дня смерті було за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, нотаріусом запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим та визнання ОСОБА_1 спадкоємцем за законом четвертої черги.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що наявні підстави для визнання її спадкоємцем за законом четвертої черги у зв`язку наявністю численних доказів спільного проживання із померлим однією сім`єю більш як п`ять років до дня смерті, у зв`язку з чим вона звернулася до суду із цією позовною заявою.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причин неявки суду не повідомив, заяв не надійшло. Розгляд справи проведено в порядку визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.

Третя особа: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Н.М. в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, пояснення на позов не надала.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідност. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 15,16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно дост. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що з позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2010 року по 2022 рік проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Починаючи з 2010 року разом із позивачем однією сім`єю проживав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.31).

Згідно обставин зазначених у позовній заяві ОСОБА_2 все життя був хорошим другом сім`ї ОСОБА_1 , її родини, ОСОБА_2 більше 10 років проживав разом з позивачем у будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом мали спільний бюджет, вели спільне господарство брали участь у витратах, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан будинку, в якому проживали, проводили поточний ремонт. За час спільного проживання з ОСОБА_2 позивач піклувалася про нього, надавала допомогу.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 16 лютого 2021 року (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за якою позивач станом на сьогодні доглядає, оскільки в цій квартирі ніхто не проживає вже тривалий час (а.с.31).

23.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Закарпатської області Юска Наталія Миколаївна із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , в якій зазначила, що проживала з померлим однією сім`єю більше п`яти років до моменту його смерті, опікувалася ним, матеріально його забезпечувала і є спадкоємцем четвертої черги.

Відповідно до листа приватного нотаріуса від 23.04.2021 року № 33/31-2021/02-14, оскільки позивачем не додано доказів проживання однією сім`єю з померлим не менш як п`ять років до часу прийняття спадщини, в подальшому не буде змоги визнати позивача спадкоємцем на спадкове майно померлого (а.с.29).

Водночас, нотаріусом зазначено, що з поданих документів вбачається реєстрація місця проживання ОСОБА_2 до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 , а фактичне місце проживання до дня смерті було за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29).

Так, предметом розгляду справи є встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визначення спадкоємцем четвертої черги, оскільки інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не має, позивач проживав зі спадкоємцем, підтримував його, за життя вони вели спільне господарство.

Вирішуючи позовні вимоги про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, судом враховується, що при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому уст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Так, згідно договору купівлі-продажу квартири та реєстрового напису, ОСОБА_2 належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17-27).

Судом також дослідено Акт про фактичне проживання особи на території с. Мшани від 21.04.2021 року складеного Старостою с. Мшани Городоцького району Львівської області та підписаного сусідами за адресою: АДРЕСА_1 ., згідно якого зазначено, що ОСОБА_2 проживав однією сім"єю та вів спільне господарство з ОСОБА_1 (а.с. 73).

Також, обставини проживання однією сім`єю підтверджуються спільними фотографіями які датовані з 2006 по 2020 роки, заявою про виплату допомоги на поховання, накладною про витрати на поховання,тощо (а.с.32-38).

Згідно накладної №2 від 16.02.2021 року ОСОБА_1 здійснила оплату за поховання ОСОБА_2 (а.с.32).

Отже, з огляду на досліджені докази, судом встановлено, що підтверджено письмовими доказами, актом про фактичне місце проживання особи на території с.Мшани складеного старостою с. Мшани Городоцького району Львівської облас ті та підписаного свідками-сусідами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що позивач ОСОБА_1 , дійсно в період з 2010 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 однією сімєю та вели спільне господарство, за однією адресою, наданими доказами підтверджено ведення спільного господарства, та побуту, підтверджено ведення домогосподарства(а.с.30.

Щодо вирішення позовних вимог про визнання спадкоємцем четвертої черги, суд виходить з наступного та враховує висновки зроблені в Постанові Верховного суду від 01.09.2021 року (справа № 523/9720/17), де Верховним Судом роз`яснено, що Пленум Верховного Суду України у пункті 21постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`роз`яснив судам, що під час вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2статті 3 СК Українипро те, що сім`ю становлять особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен спливти на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК Українинеобхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме: проживання однією сім`єю зі спадкодавцем; те, що на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є: наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин протягом не менш ніж п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК Україниу разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 1258 ЦК Україниспадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Водночас кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (ч.2ст.1258 ЦК України).

Ст. 1264 ЦК визначає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в Постанові Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. N7 «Про судову практику у справах про спадкування»(п.21) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2ст. 3 СКпро те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

У п. 6 рішення від 03.06.1999 р. № 5-рп/99 Конституційний Суд Українизазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Для набуття права на спадкування за законом на підставіст. 1264 ЦК Українинеобхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на зазначене, судом було встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 з 2010 року проживала з ОСОБА_2 та вони вели спільне господарство(а.с.29-46).

Так положенняст. 1264 ЦКта п. 21 вказаних вище роз`яснень ВСУ передбачають, що зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися саме до моменту відкриття спадщини. Таким чином, при визначенні періоду спільного проживання, а саме 5 років, для набуття прав спадкоємця четвертої черги такому спадкоємцю слід довести факт спільного проживання з спадкодавцем тривалістю понад п`ять років саме перед відкриттям спадщини, а не в будь-який інший період.

Отже, судом встановлено, що у позивача виникло право на спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , оскільки позивачем доведено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше ніж п`ять років, до моменту відкриття спадщини, доведено факт ведення спільного господарства, факт участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, що в цілому відповідає ознакам та нормам визначенимист. 2 СК України.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно дост.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пленум Верховного Суду України в своїйпостанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Згідно з вимогамист.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що стороною позивача доведені обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 267, 268, 284, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задоволити повністю.

Встановити факт спільного фактичного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 09.04.2001 року, рнокпп НОМЕР_3 , однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 14.11.2022 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк