ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк»

на заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2021 року, постановлене суддею Семіряд І.В.

у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

28.07.2021 АТ «Універсал Банк» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 15.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» із метою отримання банківських послуг «Monobank», у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, яка разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Із підстав неналежного виконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору про надання банківських послуг «Monobank», просить стягнути із позичальника на користь банку заборгованість станом на 15.03.2021 у розмірі 21 191,86 грн.; а також судові витрати у розмірі 2 270,00 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 08.12.2021 у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-відмовлено.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено існування між сторонами у цій справі кредитного зобов`язання та погодження його істотних умов, зокрема, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, розміру процентів за користування кредитом.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Доводить, що укладення між сторонами договору про надання кредиту в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», а відсутність підпису позичальника на паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Карта monobank» - не свідчить про його не укладеність. Оскільки договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19.

Звертає увагу, що відповідач висловив свою згоду із умовами кредитування та вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису, що виключає підстави застосування до спірних правовідносин позиції Великої Палати від 03.07.2019, яка є відмінною за суб`єктним складом, часом та підставами виникнення зобов`язань.

Для формування єдиної правозастосовчої практики у даній категорії справ, яка є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, просить врахувати рішення судів апеляційної інстанції у справах №754/12377/21 від 04.07.2022, №760/27970/20 від 12.11.2021, №759/12492/21 від 27.01.2022, №759/3374/21 від 26.08.2021, №185/1177/21 від 15.06.2022.

Вважає, що поза увагою районного суду помилково залишилися особливості проекту «Monobank», зокрема, що без погодження із Умовами та Правилами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту увійти у мобільний додаток «Monobank» неможливо. У свою чергу, без входу у додаток неможливим є користування карткою. Так, у випадку, коли особа не дає згоди із Умовами та правилами надання банківських послуг у застосунку «Monobank» шляхом накладення електронного цифрового підпису, тоді застосунок не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку. Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим.

За вказаних обставин вважає передчасними, помилковими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України «Про електронну комерцію» висновки суду першої інстанції про недоведеність, що саме ці, а не будь-які інші Умови та Правила розумів відповідач під час укладення договору.

Зазначає, що презумпція правомірності правочину відповідачем не спростована, а тому усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Посилаючись на позицію Верховного Суду викладену у справах №754/17518/15-ц від 08.07.2020, №355/385/17 від 23.01.2019, вважає, що невиконання боржником умов договору, на які він погодився і ознайомився із ними в анкеті-заяві, матиме наслідком порушення фундаментального положення цивільного права України про обов`язковість договору.

Додатково повідомляє, що банк надсилає клієнтам інформаційні повідомлення про внесення змін до Умов та/або тарифів будь-якими обумовленими в договорі каналами дистанційної комунікації, зокрема, повідомлення в мобільному додатку та/або повідомлення в месенджерах та/або надсилання повідомлення на електронну пошту тощо (пп.7 п.4 Положення про додаткові вимоги до договорів про надання фінансових послуг, затверджених постановою Правління НБУ 22.01.2021 №7).

Зазначає, що надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 Розділу ІІ Умов, яким визначено, що ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі та відповідному додатку до нього.

Згідно п.5.3 умов сторони домовилися, що банк має право самостійно, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми ліміту кредитування, що зазначена у договорі. Інформація щодо зміни ліміту до використання (новий розмір ліміту та строки введення в дію) зазначаються Клієнту текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер телефону клієнта та/або у мобільному додатку.

Клієнт шляхом розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів з використанням платіжної картки після встановлення або зміну ліміту до використання, підтверджує факт згоди з встановленням ліміту до використання (п.5.4 Умов).

Посилаючись на положення статей 76, 77, 79 ЦПК України доводить належність розрахунку заборгованості, як доказу не спростованого відповідачем, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, на які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за тілом кредиту, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

На виконання вимог ст.12 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції банк просить долучити до матеріалів справи та врахувати при постановленні рішення виписку по рахунку відповідача, яка не була надана суду першої інстанції не через умисел банку чи недбалість його службових осіб, а з підстав неправильного застосування судом норм ЦПК України. Вважає, що районний суд, маючи сумніви у правильності розрахунку заборгованості та його підставності, повинен був у порядку ч.7 ст.81 ЦПК України, витребувати такий доказ за власної ініціативи.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.08.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 22.08.2022.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що15.11.2018 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank/UniversalBank, за змістом якої просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Проставлянням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою, він:

- погоджується із тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови;

- підписанням цього договору підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, він беззастережно погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток;

- просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналогу (в тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку. Засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем НОМЕР_3 , яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису;

- підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису./а.с.8/

До анкети-заяви банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank), затверджених рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк», протокол №33 від 27.09.2017./а.с.9-20/, а також додатки: тарифи (8.1), паспорт споживчого кредиту «картка «monobank» (8.2), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (8.3)./а.с.21-23/

Згідно розрахунку за договором №б/н від 15.11.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом ОСОБА_1 станом на 15.03.2021 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) склав 21 191,86 грн./а.с.5-7/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із підстав недоведеності позивачем існування між сторонами у цій справі кредитного зобов`язання на умовах договору приєднання. Тоді як сама по собі підписана позичальником анкета-заява без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не може бути підставою для стягнення заборгованості згідно розрахунку, який складається у тому числі із нарахованих банком відсотків та пені. Такі висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.

Згідно статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір (оферту), відповіді про прийняття цієї пропозиції (акцепту), яка має бути повною і безумовною (статті 640-642 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1054, 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010).

На доведення факту укладення кредитного договору позивачем надано суду анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 15.11.2018, яка містить підписи представника банку та позичальника зі світлокопіями його паспорту та ІПН, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.

Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який визначає порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, а також права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Згідно статті третьої цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частин 3-6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021.

При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував викладені норми матеріального права та помилково не застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про електронну комерцію», якими вони врегульовані. При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети до договору про надання банківських послуг «monobank» шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключом, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

Із наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифами за карткою Monobank подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №243/6552/20, від 16.12.2020 у справі №561/77/19, від 12.06.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.

Отже висновок районного суду про те, що у справі відсутні докази погодження банком пропозиції позичальника та погодження між сторонами всіх суттєвих умов договору, не доведення банком, що саме ці, а не будь-які інші Умови та Правила розумів відповідач під час укладання договору, є помилковими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах Закону України «Про електронну комерцію».

При цьому колегія суддів приймає до уваги вимоги процесуального закону, який покладає тягар доказування на сторони, що забезпечуватиме реалізацію принципу змагальності у судовому процесі. Реалізація такого принципу здійснюється через стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Застосування такого підходу оцінки доказів відповідає позиції Верховного Суду у справах №910/18036/17 від 02.10.2018, №917/1307/18 від 23.10.2019.

У цій справі позивачем доведено на підставі належних доказів, з урахуванням особливостей проекту monobank, волевиявлення сторін на укладення правочину, зокрема погодження банком заявки позичальника на його укладення, а також підставності стягнення заборгованості за кредитом в розмірі, заявленому до стягнення та не спростованого відповідачем згідно розрахунку за тілом кредиту.

Висновки районного суду про недоведеність суми боргу, є помилковими, оскільки обов`язок доказування - це міра належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, а не суду. Тоді як пасивна поведінка позичальника, обізнаного із умовами кредитування та його частковим виконання, що також убачається зі змісту розрахунку в графі «сума погашення за наданим кредитом», не може бути підставою для звільнення його від виконання зобов`язання та повернення боргу за тілом кредиту.

Приєднана позивачем до апеляційної скарги виписка по банківському рахунку оцінці не підлягає, оскільки такий доказ не становив предмет дослідження суду першої інстанції. Доказів, які б доводили неможливість надання позивачем виписки по банківському рахунку суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, банком не надано.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню, а заочне рішення районного суду скасуванню із постановленням нового рішення про задоволення вимог позову АТ «Універсал Банк».

Згідно ст.141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню 2 270,00 грн. судового збору за подачу позову та 3 405,00 грн. за апеляційну скаргу./а.с.47,70/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 08 грудня 2021 року - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15.11.2018 у розмірі 21 191 (двадцять одна тисяча сто дев`яносто одна) грн. 86 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 5 675,00 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця