Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1537/22

Номер провадження: 2/511/442/22

11 листопада 2022 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря судового засідання - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовної заяви.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів , в якому просила:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право на завершення приватизації в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельної ділянки загальної ділянки загальною площею 7,5500 га кадастровий номер :01:004:0135, розташованої за межами населених пунктів (територія колишньої Старостинської сільської ради) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Роздільнянської міської ради, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, надане ОСОБА_3 у відповідності до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 09 лютого 2006 року №97/А-2006, а також державну реєстрацію за позивачем права власності на цей об`єкт нерухомого майна.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік померла ОСОБА_3 , її мати. За життя 30.08.2007 року склала заповіт, посвідчений секретарем Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №77, яким на випадок смерті заповіла їй все своє майно. Також ОСОБА_3 за життя заповіла ОСОБА_2 , який не є родичем спадкодавця визначене майно, що не є предметом спору.

Позивачка вважає, що до складу спадкового майна входить право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 7,5500 га кадастровий номер :01:004:0135, розташованої за межами населених пунктів (територія колишньої Старостинської сільської ради) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Роздільнянської міської ради, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, надане матері за розпорядження Роздільнянської РДА від 09 лютого 2006 року №97/А-2006.

ОСОБА_3 за життя розпочала процедуру приватизації, отримала на свою користь рішення відповідних органів щодо передачі земельної ділянки у власність, виготовила технічну документацію, земельній ділянці площею 7,5500 га присвоєно кадастровий номер :01:004:0135, однак за життя не отримала правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з тим, що мати хворіла та була особою похилого віку, то з жовтня 2015 року вона забрала її проживати в свій дім, розташований по АДРЕСА_1 , де вона проживала разом з нею до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вважає, що вона прийняла спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як постійно проживала з нею на час відкриття спадщини.

З метою оформлення спадщини вона звернулась до нотаріуса, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона звернулась до нотаріуса з заявою після спливу шестимісячного строку, а тому повинна довести судовим рішенням факт спільного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.08.2022 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Витребувано спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_3 (а.с.80)

Ухвалою суду від 05.09.2022 року залучено по справі співвідповідача - ОСОБА_2 (а.с.130)

Ухвалою суду від 20.10.2022 року закрито підготовче засідання по справі та справа призначена до розгляду по суті.(а.с.140)

Позиції сторін у судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник в судове засідання не з`явились. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, справу розглянути у їх відсутність.(а.с.135)

Відповідач Роздільнянська міська рала Одеської області в судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 просили розглянути відповідно до вимог чинного законодавства на підставі наданих по справі доказів.(а.с.142)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі (а.с.135)

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.08.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №539.(а.с.8)

Відповідно до п.п.1.3 Розділу 1 Статуту Селянського (Фермерського) Господарства ОСОБА_4 , зареєстрованого рішенням виконкому Роздільнянської районної Ради народних депутатів 20.11.1991 року ОСОБА_3 була членом Господарства.(а.с.20)

Згідно з Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АОО №238893 Селянське (Фермерське) Господарство Бевзенка Івана Петровича, ІДН 21021163, є юридичною особою, розташоване в с.Слобідка Роздільнянського району Одеської області, зареєстровано 20.11.1991 року на підставі запису в ЄДР 1 000219. (а.с.18)

Зазначені дані юридичної особи підтверджується Довідкою АБ №100890 з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України від 28.03.2008 року.(а.с.17)

С(Ф)Г ОСОБА_4 здійснювало свою діяльність на земельній ділянці площею 46,87 га, яка надана ОСОБА_4 на підставі рішення ХІІІ сесії ХХІ скликання Роздільнянської районної ради Одеської області, що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-ОД №021630 від 29.01.1999 року.(а.с.19)

27.12.2005 року ОСОБА_3 звернулась з заявою до Роздільнянської РДА Одеської області щодо надання їй у приватну власність земельної ділянки площею 7,55 га із земель фермерського господарства « ОСОБА_4 », що підтврджується копією заяви з вх.871/2645 від 27.12.2005 року. (а.с.16).

Рішенням Роздільнянської районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств від 31.01.2006 року надано у власність земельні ділянки голові та членам СФГ в розмірі середніх часток (паїв) членів сільськогосподарського підприємства, що розташовані на території Старостинської сільської ради із земель, що були раніше надані в постійне користування голові селянського (фермерського) господарства ОСОБА_4 , в тому числі ОСОБА_3 7,55 га ріллі.(а.с.41)

Розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації №97/А-2006 від 09.02.2006 року надано дозвіл на розробку проектів приватизації земельних ділянок громадянам головам та членам фермерських господарств в розмірі середньої частки (паю) членів сільськогосподарських підприємств, що розташовані на території відповідної сільської ради із земель, що були раніше надані в постійне користування головам фермерських господарств, в тому числі - ОСОБА_3 7,55 га ріллі.(а.с.40)

Відповідно до Довідки №19.19.07/8220 від 28.12.2010 року, наданою відділом ГУ ДКЗ у Роздільнянському районі Одеській області станом на 01.01.2010 року земельна ділянка загальною площею 7,5500 га, яка відводилася у власність гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області перебуває у землекористуванні (постійне користування с(ф)г).(а.с.47)

Відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та іншим (всього 6 громадян) для ведення фермерських господарств, розташованих на території Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 2018 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , який 01.11.2017 року внесено до Державного земельного кадастру ГУДГК в Одеській області земельній ділянці яка передана для оформлення у власність гр. ОСОБА_3 площею 7,5500 га присвоєно кадастровий номер :01:004:0135.(а.с.10)

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 01.11.2017 року земельну ділянку зареєстровано за наступними даними: - Кадастровий номер - :01:004:0135; місце розташування Одеська область Роздільнянський район Старостинська сільська рада; Цільове призначення: 01.02. Для ведення фермерського господарства; - Категорія земель землі сільськогосподарського призначення; - Форма власності Державна власність;- Площа земельної ділянки 7,5500 га.

Рішенням Роздільнянської міської ради №347-VІІІ від 11.02.2021 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та іншим (всього 6 громадян) для ведення фермерських господарств на території Роздільнянської міської ради Одеської області за межами населених пунктів (територія колишньої Старостинської сільської ради) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Роздільнянської міської ради.(а.с.68)

Тобто ОСОБА_3 за життя почала процедуру приватизації, отримала на свою користь рішення відповідних органів щодо передачі земельної ділянки у власність, виготовила технічну документацію відповідно до якої земельній ділянці площею 7,5500 га присвоєно кадастровий номер :01:004:0135 однак з-за смерті за життя не отримала правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу відкрито спадкову справу №173/2016 від 26.08.2016 року, копія якої наявна в матеріалах справи. Справа відкрита за заявою спадкоємця ОСОБА_2 (а.с.84-119)

За життя, а саме 30.08.2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської та зареєстрований в реєстрі за №77, яким на випадок смерті заповіла ОСОБА_1 все своє майно.(а.с.69)

В свою чергу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 15.01.1971 року.(а.с.70)

Також спадкодавець ОСОБА_3 за життя заповіла ОСОБА_2 визначене майно, що не є предметом спору, яке він оформив на своє ім`я відповідно до спадкової справи 173/2016, що підтверджується Витягом з спадкового реєстру 67757600 від 13.12.2021 року.(а.с.94, 101)

Інших спадкоємців першої черги, або осіб які б мали право на обов`язкову частку у спадщині не має.

З метою оформлення спадщини ОСОБА_1 також звернулась до нотаріуса в рамках заведеної спадкової справи, однак відповідно до листа №778/02-14 від 30.12.2021 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з жовтня 2015 року проживала без реєстрації з донькою ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Довідкою Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області №693 від 09.12.2020 року. (а.с.9)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 р), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Стаття 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У Перехідних положеннях Земельного Кодексу України визначено, у разі коли спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно до ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено у завершені процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази, прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так відповідно до вищенаведених норм законодавства, якщо , якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя почала процедуру приватизації, отримала на свою користь рішення відповідних органів щодо передачі земельної ділянки у власність, виготовила технічну документацію відповідно до якої земельній ділянці площею 7,5500 га присвоєно кадастровий номер :01:004:0135, однак з-за смерті за життя не отримала правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку.

В свою чергу позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , постійно проживала зі спадкодавцем на день смерті і на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України в такий спосіб прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , то вважається, що позивачка набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_3 , за винятком майна, отримано у спадщину відповідачем ОСОБА_7 за заповітом , на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідачів, дійшов висновку, що позивачка має право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір при зверненні до суду. Водночас, у позовній заяві позивачка не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідачів на користь позивача витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

На підставі ст. 81, 89, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 7,5500 га кадастровий номер :01:004:0135, розташованої за межами населених пунктів (територія колишньої Старостинської сільської ради) із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності Роздільнянської міської ради, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, стосовно якої надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність у відповідності до розпорядження голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 09 лютого 2006 року №97/А-2006 та затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність відповідно до рішення Роздільнянської міської ради від 11 лютого 2021 року №347-VII , розпочатої спадкодавцем ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом здійснення ОСОБА_1 всіх дій, пов`язаних з приватизацією земельної ділянки, в тому числі право на державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук