РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/586/22

14 листопада 2022 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: Міськевич О.Я.

з участю секретаря судового засідання: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2017 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Також рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 присуджено стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Після винесення вказаних рішень їй стало відомо про те, що відповідач на даний час офіційно працевлаштований, так як проходить службу в Збройних Силах України.

Тому,користуючись передбаченим законодавством правом, вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду та стягувати аліменти у частці від доходу відповідача. Також просить суд врахувати, що інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні у відповідача немає.

Короткий зміст клопотання позивача про встановлення факту зловживання процесуальними правами стороною відповідача:
11.12.2020 від позивача ОСОБА_1 поступило письмове клопотання про встановлення факту зловживання правами відповідачем ОСОБА_3 та його представником, та накладення на них штрафу, в якому зазначено, що в матеріалах справи наявні аж п`ять клопотань відповідача та його представника про відкладення судових засідань, якими умисно затягується розгляд справ из метою уникнення стягнення аліментів із заробітної плати відповідача, що порушує конституційні права малолітніх дітей на належне грошове утримання від батька.

Також відповідач залучив до участі у справі захисника, однак безпідставно наполягає на особистій участі у справі і подає клопотання про відкладення розгляду справи. Проте дана категорія справи не потребує обов`язкової участі у залі засідання учасника справи. Відповідач мав можливість через найманого представника, якого він залучив, подати суду відзив та всі необхідні пояснення і заперечення проти позову. Тим більше, що у даній справі не вирішується спір про призначення аліментів, а лише здійснюється зміна способу стягнення уже раніше призначеного розміру аліментів.

Просить суд визнати факт зловживання процесуальними правами відповідачем, про що винести відповідну ухвалу та накласти на відповідача штраф у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно ст.ст. 44, 148 ЦПК України.

Стислий виклад позицій сторін:
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просила суд ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішеннями Надвірнянського районного суду від 15.11.2017 та від 08.02.2019, в твердій грошовій сумі, на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дітей, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Подане нею клопотання про встановлення факту зловживання правами відповідачем та його представником, та накладення на них штрафу підтримала та просила його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти зміни способу стягнення аліментів, визначеного рішеннями Надвірнянського районного суду від 15.11.2017 та від 08.02.2019, в твердій грошовій сумі, на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, однак заперечив проти розміру частки аліментів, запропонованого позивачем, оскільки стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки від доходу відповідача становити для нього надмірний фінансовий тягар. Тому просив призначити аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей. В задоволенні клопотання позивача про встановлення факту зловживання правами стороною відповідача просив відмовити за безпідставністю, оскільки всі судові засідання ним відкладались з поважних причин, які перешкоджали його участі в судових засіданнях, а відповідач наполягав на його безпосередній участі в судових засіданнях.

Процесуальні дії у справі:
Ухвалою судді Надвірнянський районного суду Івано-Франківської області від 03.05.2022 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2022 в задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження по даній справі відмовлено.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2022 в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 -адвоката Капака В.М. про витребування доказів по даній справі відмовлено.

Фактичні обставини, встановлені судом:
Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 14.01.2019 (а.с. 5).

За час шлюбу в них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 5). Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишено проживати з матір`ю (а.с. 5).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2017 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3-4).

Також Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 присуджено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6).

Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 07.04.2022 за № 1, виданої ОСББ «Мазепи 37», позивач разом з малолітніми дітьми зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з малолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні та вихованні.

Згідно копії витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.02.2022 № 44 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 17).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить змінити спосіб присудження аліментів, зокрема з твердої грошової суми в частці від заробітку (доходу) батька дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Дана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 383/160/17-ц.

За наведенного вбачається, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи, що діти проживає разом з матір`ю, а позивач наполягає на визначенні стягнення аліментів у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, як визначено за рішеннями суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача.

Тому з врахуванням матеріального становища позивача, відсутність у відповідача інших утриманців в силу закону чи за судовим рішенням (належних доказів на спростування тому стороною відповідача не надано), задовільний стан здоров`я відповідача, те, що він є працездатним, на даний час проходить службу у складі Національної Гвардії України за призовом під час мобілізації, а також право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, так як такий на переконання суду, відповідає вимогам закону, є справедливим, відповідає інтересам та потребам дітей, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків приймати участь у вихованні та утриманні дітей.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Тому судовий збір за задоволення вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави.

Стосовно клопотання позивача про встановлення факту зловживання правами відповідачем та його представником, та накладення на них штрафу суд зазначає, що позивачем в заяві не наведено належних та достатніх обставин, які б свідчили про умисне зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами. Представником відповідача судові засідання відкладались з поважних причин, які перешкоджали його участі в судових засіданнях, а суд відповідно до закону зобов`язаних відкласти судове засіданні у зв`язку з неможливістю участі сторони в судовому засіданні з поважних причин. Тому клопотання позивача про встановлення факту зловживання правами стороною відповідача задоволенню не підлягає.

Висновки суду:
Враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дітей суд враховує факт проживання дітей з матір`ю, вік та стан здоров`я дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який на даний час проходить службу у складі Національної Гвардії України за призовом під час мобілізації, де отримує регулярний дохід, право одержувача аліментів на зміну способу стягнення аліментів, а тому суд дійшов висновку, що позов необхідно задовільнити частково, змінити визначений судовими рішеннями Надвірнянського районного суду від 15.11.2017 та від 08.02.2019 спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема 992 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про встановлення факту зловживання правами відповідачем ОСОБА_3 та його представником, та накладення на них штрафу необхідно відмовити.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 3, 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 4, 19, 76, 81, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів задовільнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.02.2019, з твердої грошової суми на частку зі всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з дати набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави 992 грн. 40 коп. судового збору.

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про встановлення факту зловживання правами відповідачем ОСОБА_3 та його представником, та накладення на них штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 21.11.2022.