Провадження № 2/686/1062/22
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2022р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при

секретарі Боднар А.П., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Хмельницької міської ради та ОСОБА_6 про визнання дій незаконними, визнання права на приватизацію квартири та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Хмельницької міської ради та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 та неповнолітньої ОСОБА_8 . В уточнених вимогах просить визнати за ним право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»; визнати незаконним рішення органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні, який діє у складі Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України від 09.06.20р. за № 28 про відмову ОСОБА_1 в приватизації квартири АДРЕСА_1 та скасувати його; зобов`язати Головне управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.20р. щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 як наймачем квартири та членами його сім`ї: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передати зазначене житлове приміщення у власність громадян та видати Свідоцтво про право власності встановленого зразка, а також стягнути з відповідача 14 000 грн. судових витрат.

ОСОБА_1 позов мотивує тим, що з 1996 року служить у Збройних Силах України, під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 перебував на квартирному обліку з 10.11.2014 по 02.10.2018.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.11.2018 №903 «Про включення квартир до числа службових та затвердження рішень про надання житлової площі військовослужбовцям Національної гвардії України» йому було надано житло як військовослужбовцю - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 42,4 кв.м., сім`я - 4 чол. ОСОБА_1 Зареєстрований в м. Харкові при військовій частині НОМЕР_1 . Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 26.11.2001 на загальних підставах.

З 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 , про що видано відповідні довідки та технічний паспорт на квартиру, вселення було проведено на підставі ордеру. 07 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 . Однак, лише 09 червня 2020 року за №28 було прийнято рішення про відмову у задоволенні вищезгаданої заяви. Відмова мотивована тим, що останній набув 16.08.2019 у приватну власність об`єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.03.2018 серія за номером 22/03/18-40 та акт прийому-передачі квартири від 28.05.2019 № б/н, укладених між Приватним акціонерним товариством «Трест-Житлобуд 1» та ОСОБА_1 . Позивач вважає таку відмову незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим змушений звернутись до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ від 02.09.2021 року, справа зареєстрована за суддею ОСОБА_10

07.09.2021 року позовну заяву залишено без руху.

05.10.2021 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

07.02.2022 року справу призначено до слухання по суті.

14.02.2022 року представником відповідача надано відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, вважає, що суд не наділений повноваженнями стосовно реалізації дискреційних повноважень органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні Головного управління Національної гвардії України, а може надавати лише оцінку правомірності та легітимності їх рішенням, діям чи бездіяльності, а не зобов`язувати їх приймати конкретне рішення чи вчиняти конкретні дії, оскільки в такому випаду суд підміняє собою відповідні функції органів та установ Національної гвардії України, що суперечить конституційному принципу поділу влади на законодавчу, виконавчу, судову, і приймає по суті те рішення, вирішення якого належить до компетенції цих органів.

19.02.2022 року представником позивача надано відповідь на відзив, вказує, що спроба відповідача поставити під сумнів заявлені позовні вимоги як можливий вихід судом за межі дискреційних повноважень, фактично нічим не була доведеною, а обраний спосіб захисту навпаки дозволить позивачу розраховувати на відновлення порушеного права на приватизацію житла за належними йому статусами, наданими державою.

19.02.2022 року представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідно до протоколу повторного авторозподілу судової справи від 06.05.2022 року, у зв`язку із увільненням з роботи судді ОСОБА_10 , справу передано на розгляд судді ОСОБА_11 .

Ухвалою суду від 11.05.2022 року суддею ОСОБА_11 прийнято справу до свого провадження та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити.

В судовому засіданні представники відповідача проти позовних вимог заперечили, вважають позов безпідставним та необґрунтованим, просили відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні представник третьої особи, служби у справах дітей, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги також підтримав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1996 року служить у Збройних Силах України, під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 перебував на квартирному обліку з 10.11.2014 по 02.10.2018, з датою первинної постановки 26.11.2001.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 22.11.2018 №903 «Про включення квартир до числа службових та затвердження рішень про надання житлової площі військовослужбовцям Національної гвардії України» було затверджено рішення житлово-побутових комісій військових частин та територіальних управлінь Національної гвардії України про надання житла, затверджені Головним управлінням Національної гвардії України, в тому числі ОСОБА_1 , військовослужбовцю - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 42,4 кв.м., сім`я - 4 чол. Зареєстрований в м. Харкові при військовій частині НОМЕР_1 . Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 з 26.11.2001 на загальних підставах.

З 13 грудня 2018 року ОСОБА_1 та членів його сім`ї було зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 , про що видано відповідні довідки та технічний паспорт на квартиру, вселення було проведено на підставі ордеру виданого 12.12.2018 року.

07 лютого 2020 року позивач звернувся на адресу відповідача із письмовою заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 . Однак, органом приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні, який діє у складі Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України, 09 червня 2020 року за №28 було прийнято рішення про відмову у задоволенні вищезгаданої заяви. Відмова мотивована тим, що останній набув 16.08.2019 у приватну власність об`єкт житлової нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 22.03.2018, серія за номером 22/03/18-40 та акт прийому-передачі квартири від 28.05.2019 № б/н, укладених між Приватним акціонерним товариством «Трест-Житлобуд 1» та ОСОБА_1 .

Дані обставини об`єктивно підтверджуються матеріалами справи.

ОСОБА_1 не погодився із рішенням про відмову в приватизації квартири АДРЕСА_1 , що стало причиною звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку встановленому законом.

Відповідно до вимог статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

У частині третій статті 9 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 5 вказаного Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно із ч.ч. 10, 11 ст. 8 вказаного Закону органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків),житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно з наданими довідками з Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 10.01.2019 та 30.10.2019 за №118.34/13-к, які знаходяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 не було використано житловий чек для реалізації права на приватизацію житла і це стосувалося житла, яке було розташовано в м. Харкові. Що стосується членів його сім`ї - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - то вони взагалі не були зареєстрованими у списках громадян, які мали право на приватизацію житла за окремими адресами в м. Харкові.

Тобто, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою від 07.02.2020 на адресу відповідача його житловий чек не було використано, а отже право на приватизацію житла не було реалізовано. Тому право ОСОБА_1 на приватизацію житла за адресою: АДРЕСА_3 , мало бути реалізовано в повному обсязі, оскільки воно прямо кореспондується з приписами статей 4, 5, 10 та 11 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Суд також критично оцінює заперечення представника відповідача на позов в тій частині, що ОСОБА_1 може набути подвійне право власності на підставі пільг, що надаються військовослужбовцю. Оскільки, згідно відповіді Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», між ОСОБА_1 та керівництвом Харківського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 28 березня 2018 року було укладено Кредитний договір №51-АТО (щодо надання довгострокового пільгового кредиту на будівництво (придбання) доступного житла для учасників бойових дій, які брали участь в антнтерористичній операції).

У Договорі зазначено, що він укладався з урахуванням вимог Порядку використання коштів, передбачених у міському бюджеті міста Харкова на надання пільгових кредитів на будівництво (придбання) доступного житла для учасників бойових дій, які брали участь в антитерористичній операції, затвердженого рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.10.2015 року №612.

Кошти в якості кредиту ОСОБА_1 на придбання житла за Договором виділялися саме з міського бюджету міста Харкова, що спростовує доводи представників відповідача, що придбання квартири ОСОБА_1 на умовах кредитування відбувалося за рахунок коштів Державного бюджету.

До того ж, кандидатом на кредитування за умовами місцевої Програми мав бути учасник бойових дій, який брав безпосередню участь в антитерористичній операції. Тобто, чи належав такий учасник бойових дій до військовослужбовців, чи не належав - це не було обов`язковою умовою Програми.

Приписами Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 за №413, закріплено, що до учасника бойових дій може належати не виключно військовослужбовець, але й інші категорії осіб

Тобто, на момент прийняття рішення про можливість кредитування ОСОБА_1 з метою придбання житла не враховувався його статус військовослужбовця, а враховувався статус учасника бойових дій.

Більше того, саме по собі укладання кредитного договору ніяким чином не впливає на можливість чи обмеження в подальшому придбавати будь-яку нерухомість будь-яким способом (укладання договору купівлі-продажу, приватизація, дарування, спадкування, тощо). Таким чином, реалізація права на приватизацію військовослужбовцем жодним чином не пов`язано з наявністю чи відсутністю цивільно-правових угод з приводу іншого нерухомого майна.

За таких обставин, із врахуванням наведенного, суд приходить до висновку про підставність заявлених вимог та вважає, що позовнна заява підлягає до задоволення в повному обсязі, а тому слід визнати за позивачем право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»; визнати незаконним рішення органу приватизації державного житлового фонду від 09.06.20р. за № 28 про відмову ОСОБА_1 в приватизації квартири АДРЕСА_1 та скасувати його, а також збов`язати Головне управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.20р. щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 як наймачем квартири та членами його сім`ї. Передати зазначене житлове приміщення у власність громадян та видати Свідоцтво про право власності встановленого зразка.

Щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000 грн., також підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 263 - 265, ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 345 ЦК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду».

Визнати незаконним рішення органу приватизації державного житлового фонду, який знаходиться в повному господарському віданні чи оперативному управлінні, який діє у складі Головного управлінн Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України від 09.06.20р. за № 28 про відмову ОСОБА_1 в приватизації квартири АДРЕСА_1 та скасувати його.

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.20р. щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 як наймачем квартири та членами його сім`ї: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Передати зазначене житлове приміщення у власність громадян та видати Свідоцтво про право власності встановленого зразка.

Стягнути з Головного управління Національної гвардії України Міністерства внутрішніх справ України (, 03151. м. Київ, вул. Народного ополченія 9-а) на користь ОСОБА_1 14000 грн. судових витрат.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 09.11.2022 року.

Суддя: