Справа №752/6984/13-ц
Провадження №4-с/752/189/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2022 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Венгерчук В.В., Поломаної В.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

державного виконавця Танащук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересована особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови про арешт коштів боржника, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови про арешт коштів боржника заінтересована особа Голосіївський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги посилається на те, що 31.08.2022 вона не змогла зняти заробітну плату із зарплатного рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», де їй повідомили, що на цей зарплатний рахунок накладений арешт.

Під час переписки зі старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. вона дізналась, що остання в рамках виконавчого провадження №56022145 наклала арешт на її банківські рахунки.

Всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» копію постанови про арешт коштів державний виконавець їй не надіслала.

14.09.2022 вона звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, проте 30.09.2022 отримала ухвалу про повернення скарги без розгляду.

Вказані обставини зумовили пропуск строку на звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Арешт коштів відбувся у виконавчому провадженні при примусовому виконання виконавчого листа №752/6984/13-ц від 25.03.2014 і судового наказу №752/13046/14-ц від 08.08.2014 на загальну суму 11133,86 грн. за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до приписів ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення заборгованості у повному обсязі 50 або 20 відсотків.

При цьому Верховний Суд у складі колегії КАС у справі №340/1018/19 зазначив, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює отримання нею заробітної плати, що порушує її конституційні права.

Просила суд:

поновити пропущений строк на подання скарги на дії державного виконавця;

визнати незаконними дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, розміщені на належному їй рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк»;

визнати протиправною та скасувати постанову від 29.08.2022 ВП 56022145 старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на будь-які рахунки, що використовуються чи будуть використовуватись для виплати їй заробітної плати;

зобов`язати старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. всі наступні постанови по виконавчому провадженню ВП 56022145 відправляти їй поштою відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник ОСОБА_2 до суду не з`явилась.

Представник заявника ОСОБА_1 підтримав скаргу та підтвердив доводи, викладені в ній. Просив поновити строк для звернення до суду зі скаргою.

Старший державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. заперечувала проти задоволення скарги в повному обсязі. Пояснила, що відносно ОСОБА_2 є два відкриті виконавчі провадження, які об`єднані в зведене виконавче провадження. Арешт на кошти боржника ОСОБА_2 був накладений відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки зараз діє мораторій щодо звернення стягнення на заробітну плату боржників у виконавчому провадженні, то боржник повинна була подати заяву до виконавчої служби про скасування арешту коштів. Надсилання боржнику документів по виконавчому провадженню здійснюється відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник стягувача до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

29.08.2022 старшим державним виконавцем Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні №56022145 на підставі:

виконавчого листа №752/6984/13-ц від 25.03.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажордом-Сервіс» судових витрат у сумі 229,41 грн.;

судового наказу №752/13046/14-ц від 08.08.2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажордом-Сервіс» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 6331,72 грн. та судового збору в розмірі 121,80 грн.;

виконавчого листа №752/6984/13-ц від 25.03.2014 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мажордом-Сервіс» загальної суми боргу за житлово-комунальні послуги та експлуатаційні витрати у розмірі 9033,66 грн.

Рахунок НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», який відкритий на ім`я ОСОБА_2 , є зарплатним.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Частинами 1-3, 10 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно п.1, 3 р. Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, порядок здійснення відрахувань здійснюються відповідно до статей 68 - 70 Закону.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів. Копія зазначеної постанови залишається у виконавчому провадженні на контролі.

Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України :

фізичні особи можуть здійснювати видаткові операції з рахунків, на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, без урахування такого арешту за умови, якщо сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 100 тисяч гривень;

припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Суд відзначає, що рішення, ухвалені судами України, є обов`язковим до виконання. Проте примусове виконання рішень повинно проводитись лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та Законами України.

Аналізуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів скарги щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, розміщені на належному боржнику ОСОБА_2 рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», визнання протиправною та скасування постанови від 29.08.2022 ВП 56022145 старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на будь-які рахунки, що використовуються чи будуть використовуватись для виплати ОСОБА_2 заробітної плати.

24.02.2022 з 5-30 год. в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено воєнний стан.

Судом було встановлено, що накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_2 та винесення відповідної постанови державним виконавцем було здійснено з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», Прикінцевими та перехідними положеннями, якого тимчасово припинено до скасування або до припинення воєнного стану на території України звернення стягнення на заробітну плату боржника. При цьому оскаржувана постанова була винесена 29.08.2022, тобто арешт на грошові кошти боржника, в тому числі і заробітну плату, був накладений в період дії воєнного стану в Україні.

Аналізуючи зміст постанови про арешт коштів боржника від 29.08.2022, суд відзначає, що державним виконавцем не було враховано приписи Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 щодо тимчасового припинення на період воєнного стану звернення стягнення на заробітну плату боржника, оскільки арешт накладено на кошти боржника ОСОБА_2 .

Проте суд вважає помилковим посилання представника заявника, як на підтвердження доводів скарги, на постанову Верховного Суду від 17.01.2020 у справі №340/1018/19, оскільки висновки, викладені у цій постанові, зроблені у справі, яка розглядалась не за подібними правовідносинами.

Так, Верховний Суд зазначив, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

В цій справі розглядалась правомірність накладення арешту на рахунки Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, з яких здійснювалась виплата заробітної плати працівникам цього управління, а не правомірність накладення арешту на рахунок боржника - фізичної особи.

При цьому суд не вбачає підстав для покладення на старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. обов`язку всі наступні постанови по виконавчому провадженню ВП 56022145 відправляти ОСОБА_2 поштою відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки чинний ЦПК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, захист прав на майбутнє, як спосіб захисту, не передбачений.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимог представника заявника поновити пропущений строк на подання скарги на дії державного виконавця суд відзначає наступне.

Пунктом а) ч.1 ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Частинами 1, 3, 6, 8 ст. 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про поновлення ОСОБА_2 строку для звернення до суду зі скаргою, суд відзначає, що доводи, наведені в обґрунтування поважності причин пропуску строку, заслуговують на увагу та приймаються судом як поважні, оскільки дійсно заявник послідовно вчиняла дії, які були спрямовані на захист своїх порушених прав, через що пропустила десятиденний строк для звернення зі скаргою до суду.

За таких обставин суд визнає поважними причини пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та вважає можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк на подання такої скарги.

Керуючись ст.ст. 127, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. щодо накладення арешту на кошти, розміщені на належному ОСОБА_2 рахунку № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк».

Визнати протиправною та скасувати постанову від 29.08.2022 ВП 56022145 старшого державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Танащук О.М. про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на будь-які рахунки, що використовуються чи будуть використовуватись для виплати заробітної плати ОСОБА_2 .

Решту вимог скарги залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складений 15.11.2022.

Суддя Ж. І. Кордюкова