Справа № 368/972/22
Рішення

Іменем України

"21" листопада 2022 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

Головуючий суддя Закаблук О.В.

При секретарі судового засідання Балацька В.В.

- розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

14.10.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, в прохальній частині якої заявник просить суд винести рішення, на підставі якого:

-встановити факт належностійому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 01.04.1980 року кадровиком Полтавського сільськогосподарського технікуму.

Свої вимоги заявник ОСОБА_1 в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами права:

07.06.2022 року йому виповнилося 60 років.

Відповідно до п.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», - визначений пенсійний вік становить 60 років.

Тому, 15.06.2022 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України, що в м. Кагарлик Київської області із заявою про нарахування йому пенсії.

Однак, 21.06.2022 року за № 83 він отримав відмову.

Причиною відмови є нестача страхового стажу, оскільки необхідний страховий стаж зазначений у п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 29 років, а йому зарахували відповідно до поданих ним документів лише 12 років 2 місяці 25 днів.

У отриманій ним відповіді з ПФУ перелічено документи, за якими не зараховано йому страховий стаж через те, що в них допущені помилки та неточності.

В цьому ж переліку зазначено, що до страхового стажу не зараховано трудова діяльність, зафіксована у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980, на титульній сторінці якої зазначена неповна дата його народження.

І дійсно, в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980 у графі «дата народження» написано лише рік «1962р», в той же час як у свідоцтві про його народження та паспорті його дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, на даний час виникла об`єктивна потреба усунути розбіжність у написанні дати народження у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980, яка не відповідає написанню у паспорті.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Але він не працює, що підтверджує відповідь ПФУ, і внести виправлення таким шляхом не може, а тому звертається до суду.

Відповідно до ст. 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: ... 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору при право.

Крім того, відповідно до висновку Верховного суду України у справі № 6-21859 від 18.11.2009 року, в якому зазначається, що встановлення юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення... У судовому порядку може встановлюватися лише факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по-батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 01.04.1980 року кадровиком Полтавського сільськогосподарського технікуму, необхідно для призначення йому пенсії.

Таким чином, факт, про який він просить суд встановити, має юридичне значення і зовсім не пов`язаний з вирішенням спору про право.

Оригінали наданих ним копій документів знаходяться у нього.

Дану заяву до суду подає вперше.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 5, ст. 293, п. 4 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, - заявник просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині заяви.

14.10.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/972/22, провадження № 2 о/368/42/22.

03.11.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 315, 316, 317, 318 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, призначено справу до судового слухання на 10 год. 00 хв. 21.11.2022 року.

В судове засідання, яке відбулося 21.11.2022 року, заявник ОСОБА_1 не з`явився, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява, в якій заявник просив розглянути справу без його участі, вимоги, викладені в заяві, - підтримав.

В судове засідання, яке відбулося 21.11.2022 року, представник заінтересованої особи, - Головного Управління Пенсійного Фонду України в Київській області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, що підтверджується матеріалами справи, - рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано 16 січня 1997 року Корсунь Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області на ім`я ОСОБА_1 , - заявника по даній справі, - він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно, з огляду на місце проживання та місця реєстрації заявника ОСОБА_1 , та положення ч. 1 ст. 316 ЦПК України, - дана цивільна справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце різновид виключної підсудності, - за місцем проживання заявника.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Заявником по справі є фізична особа, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець село Веселий Хутір Чорнобаївського району Черкаської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 16 січня 1997 року Корсунь Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, - трудової книжки серія НОМЕР_1 , дата заповнення 1.IV.1980 р.

Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права суб`єкта права власності на майно та складений у порядку, передбаченому законодавством (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності, трудова книжка, тощо).

Так, в судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини справи, які послугували приводом до подання заяви, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

01 квітня 1980 року було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_1 », в якій зазначено дату народження особи, на яку видано трудову книжку, - «1962 г».

Проте, при видачі даної трудової книжки посадовою особою, яка заповнювала трудову книжку було допущено помилку, яка полягає в тому, що не повністю вказано дату народження ОСОБА_1 , - в частині, - не вказано повну дату народження заявника, - не вказано день та місяць його народження, що є грубим порушенням, адже в трудовій книжці слід вказувати повну дату народження особи, на ім`я якої видається трудова книжка, а саме, - потрібно вказувати число, місяць та рік народження.

Станом на час видання трудової книжки на цю обставину не звернули увагу ні особа, яка заповнювала трудову книжку, ні заявник ОСОБА_1 .

По досягненню права на отримання пенсії (пенсійного віку) заявник ОСОБА_1 , як такий, що має право на пенсійне забезпечення, - звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України, що в м. Кагарлик Київської області із заявою про нарахування йому пенсії.

Однак, 21.06.2022 року за № 83 заявник ОСОБА_1 отримав відмову.

Причиною відмови є нестача страхового стажу, оскільки необхідний страховий стаж зазначений у п. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає 29 років, а йому зарахували відповідно до поданих ним документів лише 12 років 2 місяці 25 днів.

У отриманій ним відповіді з ПФУ перелічено документи, за якими не зараховано йому страховий стаж через те, що в них допущені помилки та неточності.

В цьому ж переліку зазначено, що до страхового стажу не зараховано трудова діяльність, зафіксована у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980, на титульній сторінці якої зазначена неповна дата народження заявника ОСОБА_1 .

І дійсно, в трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980 у графі «дата народження» написано лише рік «1962р», в той же час як у свідоцтві про його народження та паспорті дата народження заявника ОСОБА_2 зазначена, як, - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Отже, на даний час виникла об`єктивна потреба усунути розбіжність у написанні дати народження у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.04.1980, яка не відповідає написанню у паспорті.

Відповідно до п. 2.13 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові, тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Суд приходить до висновку, що така помилка у написанні дати народження заявника ОСОБА_1 можна пояснити як неналежною уважністю посадової особи, що вносила запис до трудової книжки, халатністю даної службової особи, а так само, - неуважністю самого заявника ОСОБА_1 , якому така трудова книжка була видана.

Ту обставину, що трудова книжка заповнена «1» IV 1980 г. на ОСОБА_3 », дата народження « НОМЕР_4 », дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується свідоцтвом про народження заявника, його паспорту, записами в трудовіій книжці.

Отже, - через помилку у трудовій книжці і відсутність у заявника документу який би безспірно доводив, що ця трудова книжка видана саме на його ім`я, заявник не зможе оформити пенсію за віком, що порушує трудові права заявника, а тому така помилка повинна бути виправлена судом, - шляхом постановлення судового рішення про встановлення факту належності правоустановлюючого документу.

Відповідно до пунктів 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У разі сумніву у належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Відповідно до ст. 293, 315 Цивільною процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по - батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику ОСОБА_1 для встановлення трудового стажу, та, відповідно, - для використання свого права на пенсійне утримання від держави.

Таким чином, факт, про який заявник ОСОБА_1 просить суд встановити, - має юридичне значення і не пов`язаний з вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»

при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належать йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Отже, залишається єдиний спосіб вирішення виниклої проблеми, - звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, - встановлення належності певній фізичній особі правоустановлюючих документів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

При розгляді справи суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих в різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них. Судове рішення є підставою для оформлення майнових або особистих немайнових прав громадян. Судом лише встановлюється, що документ, виданий певній особі, в дійсності їй належить, але суд не вправі вносити виправлення у цей документ.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4.15. глави 10, розділу 2 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, ч. 1 ст. 1221, ст. 1217, ст. 1261 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, п. 1 ч. 1 ст. 315, ч. 2 ст. 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, про встановлення факту належності правоустановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, - факт належності особі правоустановлюючого документа, а саме, - встановити факт, що Трудова Книжка серія НОМЕР_1 , дата заповнення «1» IV 1980 г» на ім`я « ОСОБА_1 , дата рождения:1962 г», на якій міститься гербова печатка Полтавського сільськогосподарського технікуму, - в дійсності видана та належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю село Веселий Хутір Чорнобаївського району Черкаської області, громадянину України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 16 січня 1997 року Корсунь Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.