УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 501/688/21

провадження № 61-10785ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2022 року

та постанову Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недостовірною та такою, що принижують честь, гідність та ділову репутацію неправдиву інформацію, яку розповсюдив ОСОБА_2 про те,

що ОСОБА_1 має заборгованість за комунальні послуги, які начебто нараховані за квартиру

АДРЕСА_1 , у мережі Viber у групі «Наш дом»; зобов`язати ОСОБА_2 спростувати викладену неправдиву інформацію щодо заборгованості за комунальні послуги, зобов`язати ОСОБА_2 публічно вибачитись у мережі Viber у групі «Наш дом» за неправдиву інформацію, викладену 20 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 ; притягнути

до відповідальності ОСОБА_2 , а саме - стягнути з нього штраф у сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та стягнути

з ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2021 року

в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року рішення суду першої інстанції змінено та виключено з мотивувальної частини рішення абзац наступного змісту: «Враховуючи, що відповідач у своєму зверненні просив провести перевірку вказаних ним фактів, реалізувавши своє право

на звернення. Зі змісту звернення убачається, що відповідач звернувся

до Тернопільської місцевої прокуратури із заявою про неправомірні дії позивача, як до компетентного органу, який уповноважений провести таку перевірку, суд вважає, що відсутні підстави для визнання недостовірною та такою,

що принижує честь і гідність та ділову репутацію позивача». У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 жовтня 2022 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку

до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції резолютивну частину оскаржуваних судових рішень змінити і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права та порушення норм процесуального права,

та посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 766/22228/17.

З касаційної скарги убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям,

що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права

і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів

і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

За змістом частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів

її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча

б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації,

що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання

по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 80та 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів,

з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки ОСОБА_1 не доведено, що ОСОБА_2 розповсюдив інформацію, яка порочить його честь, гідність та ділову репутацію, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Також, обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про відмову

в задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки вказані вимоги є похідними від первісних позовних вимог про захист честі, гідності

та ділової репутації.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень свідчить,

що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Ураховуючи наведене, судові рішення ухваленоз дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосування норм права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування

чи тлумачення.

Керуючись частинами першою, четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 червня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська