Провадження №6/523/118/22
У Х В А Л А

"28" жовтня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

представник боржника - Фомічова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС», посилаючись на те, що 02.07.2020 року між стягувачем ПАТ Дельта Банк» та ТОВ ««ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено Договір відступлення прав вимоги, згідно якого право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №148/ФУВ-07 від 26.04.2007 року перейшло до ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС».

В судове засідання представник заявника не з`явився звернувся до суду з клопотанням про розгляд заяви про заміну стягувача у його відсутність.

Представник боржника в засіданні заперечував проти заяви та вказував на те, що є сумніви в укладенні договору відступлення прав вимоги, а оскільки заявником не надано оригінал договору, тому необхідно застосувати наслідки передбачені процесуальними нормами.

Заслухавши представника, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 10.11.2015 року рішенням апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено, рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 23 червня 2015 року скасовано, ухвалено нове, яким позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 664262,22 грн. Вказане рішення набрало законної сили 10.11.2015 року.

На виконання вищевказаного рішення Суворовським районним судом м. Одеси 05.02.2016 року було видано виконавчий лист за заявою ПАТ «Дельта Банк».

Згідно довідки про результати пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 28.09.2020р., приватним виконавцем Притуляком В.М. 13.06.2018 р. відкрито виконавче провадження №56601888 на виконання вказаного рішення (а.с.11).

02.07.2020 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги №2273/К (а.с.5-7), в тому числі і за кредитним договором №148/ФУВ-07 від 26.04.2007р., згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників/поручителів/заставодавців за такими договорами (а.с.8-зворот).

Як видно із змісту вказаного договору його було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гороховою Н.В. та зареєстровано в реєстрі за №170.

Відповідно до п.1 вказаного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/ або фізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених в додатку №1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави та/або договорами та/або контрактами, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

На момент звернення до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження вимоги виконавчого листа не виконано.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до положень ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові ВС від 19.02.2020р. по справі №2-3897/10.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Як було судом встановлено договір про відступлення прав вимоги №2273/К посвідчено приватним нотаріусом, до суду були надано його копію засвідчену представником заявника, тому з огляду на вказане у суду не викликає сумніву в його достовірності. При цьому, суд також звертає увагу на те, що не було надано ОСОБА_1 доказів, які б вказували на те, що такий договір не укладався, тоді як рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Отже, із змісту вказаних норм видно, що можлива заміна стягувача на його правонаступника, подана заява є обґрунтованою та законною, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.260,261,442 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС».

Замінити стягувача акціонерне товариство «Дельта Банк» () на його правонаступника - товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: провул.Ковальський, буд.19, оф.147, м.Київ), у виконавчому провадженні по виконанню рішення апеляційного суду Одеської області у справі №523/13771/14-ц провадження №22-ц/785//7416/15 від 10.11.2015року за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 664262,22 грн..

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 02.11.2022 р.

Суддя