П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Київ

Справа № 752/28543/21

Провадження: № 22-ц/824/11306/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Вербової І.М., Нежури В.А.,

секретар Івасенко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Темнюкової Марини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року, постановлену під головуванням судді Хоменко В.С.,

за заявою адвоката Темнюкової Марини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрованим у реєстрі за № 6171, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 11236,80 грн, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 грн.

У серпні 2022 року адвокат Темнюкова М.І. в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що до заяви про ухвалення додаткового рішення, яка була подана раніше, а саме, 09 червня 2022 року, був прикладений діючий договір про надання правничої допомоги від 20 грудня 2021 року та помилково не був наданий попередній договір від 20 жовтня 2021 року. У пункті 6.4 договору від 20 жовтня 2021 року було визначено, що він набирає сили з моменту підписання його сторонами та діє до 20 грудня 2021 року. Окрім того, між ОСОБА_1 та адвокатом Темнюковою В. І. було укладено акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 03 червня 2022 року, згідно якого позивачу були надані юридичні послуги загальною вартістю 10 500 грн. За викладених обставин, просила ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року заяву адвоката Темнюкової М.І. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Темнюкова М. І. в інтересах ОСОБА_1 направила апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що оскаржувана ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року не містить мотивів відмови у задоволені заяви. Зазначила, що ОСОБА_1 звернувся до неї, як до адвоката, для отримання адвокатських послуг, внаслідок чого між ними було укладено договір про надання правничої допомоги від 20 жовтня 2021 року, строк дії якого закінчився 20 грудня 2021 року. В подальшому, нею, адвокатом, було виписано ордер та 20 грудня 2021 року укладено з ОСОБА_1 наступний договір про надання правничої допомоги. Вважала, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин справи та не прийняв до уваги доводи позивача при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 04 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Темнюкова М. І. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши думку представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 02.06.2022 року позов ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 04.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю., зареєстрованим у реєстрі за № 6171, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в сумі 11236,80 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з АТ «Банк Форвард» на свою користь судовий збір в розмірі 1362,00 грн.

09.06.2022 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій він просив стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 500 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києві від 13.06.2022 року в прийнятті додаткового рішення у справі відмовлено.

20.08.2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодовідшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн, одночасно порушивши питання про поновлення строку на подання такої заяви.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року заяву адвоката Темнюкової М.І. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції вважав, що заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу подана до суду з порушенням строків, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 183 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Порядок ухвалення додаткового рішення регулюється положеннями статті 270 ЦПК України.

Так, згідно п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Згідно п. 20 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.

Аналіз наведених положень цивільно-процесуального закону свідчить про те, що учасники справи з метою захисту своїх прав наділені правом на звернення до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, а у випадку відмови у прийнятті додаткового рішення або незгоди з ухваленим додатковим рішенням, мають право на апеляційне оскарження такогорішення суду.

Зазначений порядок є спеціальним, а тому повторне звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат після вирішення судом вказаного питання по суті не допускається.

Ураховуючи, що чинне цивільно-процесуальне законодавство не передбачає можливості повторного звернення із заявою щодо розподілу судових витрат після ухвалення судом відповідно рішення відповідно до статті 270 ЦПК України, позивачем був порушений порядок вирішення вказаного питання, а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у прийнятті такої заяви та роз`яснити заявнику порядок оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києві від 13.06.2022 року в апеляційному порядку.

Повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу, мотиви якої є ідентичними мотивам раніше поданої заяви, та залишення такої заяви без розгляду у зв`язку з пропуском процесуальних строків суперечить вимогам ЦПК України та принципу правової визначеності.

Слід відмітити і те, що Велика Палата Верховного Суду, ухвалюючи додаткову постанову від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, залишила без розгляду заяву відповідача про стягнення понесених нею витрат на професійну правничу допомогу з огляду на пропуск нею строку для подання доказів понесених витрат. При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у своєму клопотанні відповідачка не просила поновити пропущений процесуальний строк та не вказала про поважність причин його пропуску, що є підставою для застосування частини восьмої статті 141 ЦПК України.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (стаття 126, частина перша статті 127 ЦПК України).

Разом з тим, у повторно поданій заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення міститься клопотання про поновлення строку на подання такої заяви, однак при постановленні оскаржуваної ухвали про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції не вирішив вказаного питання.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Темнюкової Марини Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02 вересня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.М. Вербова

В.А. Нежура