Провадження №2/760/4797/22
Справа №760/9010/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Усатової І.А.,

при секретарі: Омелько Г.Т.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного фонду досліджень України про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного фонду досліджень України, в якому просив:

- поновити його на посаді заступника виконавчоґо директора з 12.03.2021, визнавши незаконними накази Національного фонду досліджень від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень» та від 11.03.2021 № 65 «Про звільнення ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача (картковий рахунок в АТКБ Приватбанк НОМЕР_1) середній заробіток, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, починаючи з 15 березня 2021 р. і до фактичного поновлення на роботі, але не менше ніж 18 463,4 грн.;

- стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 13.11.2019 його призначено на посаду заступника виконавчого директора Національного фонду досліджень відповідно наказу виконавчого директора Сорочинського Б.В. від 12.11.2019 № 8-к/тр.

Посилається на те, що виконавчим директором Фонду ОСОБА_2 було видано наказ «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень» від 17.12.2020 № 60, відповідно до якого було проведено зміну організаційної структури Фонду. На думку позивача, подібний крок давав виконавчому директору можливість звільнити працівників, які відкрито не погоджувалися з рішеннями керівництва, вважаючи їх недостатньо обґрунтованими. При цьому, позивач вважає, що реальної потреби у проведенні змін в організаційній структурі Фонду не було.

Позивач вважає, що під час видання наказу «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень від 17.12.2020 № 60 відповідачем було порушено порядок вчинення дій, пов`язаних із реорганізацією структури бюджетної установи.

Так, на думку позивача, одночасно із врученням повідомлень про звільнення відповідачем було розпочато призначення нових працівників у нову структуру установи, при цьому не було дотримано двомісячного строку, впродовж якого повинна була діяти стара структура Фонду та зберігатися повний обсяг повноважень працівників, які не планували переходити в нову структуру на інші посади.

Зазначає також те, що в наказі відповідача про зміну структури Фонду були відсутні положення, що відміняли дію старої структури - тобто скасовували попередній наказ про затвердження структури Фонду на 2020 рік.

Крім того, позивач вважає що зміна структури Фонду (якби вона дійсно була пов`язана зі зміною в організації виробництва і праці) повинна була відбуватися зовсім в іншому порядку. Так на думку позивача, прийняття рішення про введення в дію нової структури повинно було відбуватися не раніше ніж як через два місяці після прийняття рішення про зміну структури Фонду. За цей час працівників старої структури необхідно було попередити про майбутнє вивільнення, при цьому вони повинні були продовжувати виконувати свої обов`язки у повному обсязі, і лише зі спливом двох місяців необхідно було вводити в дію нову структуру і розпочинати призначення на нові посади - з цього моменту працівники старої структури припиняли свої трудові відносини з установою, а нові приступали до виконання обов`язків.

Позивач вважає, що відповідачем було незаконно встановлено додаткові кваліфікаційні вимоги до кандидата на посаду заступника виконавчого директора, а саме, обов`язкову вимогу щодо наявності у кандидата на цю посаду наукового ступеня кандидата наук або доктора наук. Позивач зазначає, що у додаткових вимогах не було конкретизовано наукову галузь, в якій кандидат на посаду заступника виконавчого директора повинен володіти відповідним науковим ступенем. Також, на його думку, законодавство не запроваджує додаткових вимог, крім тих загальних, яким повинен відповідати кожен кандидат на посаду бюджетної установи, у тому числі виконавчий директор або його заступник.

Таким чином, позивач вважає, що його кваліфікаційний рівень і досвід роботи в повній мірі відповідав вимогам, які висувалися нормативними актами до його посади.

Позивач вважає, що під час проведення зміни структури бюджетної установи та звільнення працівників відповідачем було порушено вимоги законодавства про працю та положення Колективного договору, оскільки Рада трудового колективу не була залучена до питань погодження звільнення, працівників Фонду, у т. ч. й до питання про звільнення позивача, у зв`язку з чим наказ «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень» від 17.12.2020 № 60 та наказ «Про звільнення ОСОБА_1 » від 11.03.2021 № 65 к-/тр є незаконними.

Позивач вважає, що у випадку його звільнення були відсутні поважні причини, які б не дозволяли йому залишитися на займаній посаді або ж на посаді аналогічного рівня. Відповідачем також не було наведено доказів, що для професійного виконання посадових обов`язків за посадою заступника виконавчого директора необхідна наявність наукового ступеня.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що посадові особи Національного фонду досліджень порушили норми законодавства України про працю.

Посилаючись на ст. 235 КЗпП України, просить також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу до фактичного поновлення на роботі у розмірі 18 463,4 грн.

12.04.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючій судді Усатовій І.А.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.04.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19.04.2021 в справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

08.07.2021 на адресу суду надійшов відзив Національного фонду досліджень України на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи відзив, відповідач вказує, що твердження позивача, що під час видання наказу відповідача від 27.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» було порушено порядок вчинення дій, пов`язаних із реорганізацією структури бюджетної установи не відповідає дійсності, є припущеннями та спростовується таким.

З урахуванням вимог підпункту 4.3.10 пункту 4.3 Положення про дирекцію, рішенням наукової ради відповідача (протокол № 37 від 11.12.2020) схвалено проект нової структури дирекції відповідача, проект змін до штатного розпису на 2020 рік, проекти штатного розпису дирекції відповідача на 2021 рік.

У відповідності до вимог підпункту 7) пункту 33 Положення, рішенням наглядової ради відповідача (протокол № 8 засідання Наукового комітету Національної ради України з питань розвитку науки і технологій від 16.12.2020) погоджено проект структури дирекції Відповідача, проект штатного розпису на 2020 рік, проект штатного розпису на 2021 рік та проект кошторису на 2021 рік, надіслані листом Національного фонду досліджень України № 1-01/241 від 14.12.2020.

Керуючись абзацом дванадцятим пункту 31, абзацом другим пункту 32, абзацом дев`ятим підпункту 7) пункту 33 Положення, підпунктом 4.3.11 пункту 4.3. Положення про дирекцію та враховуючи погодження наглядової ради Національного фонду досліджень України (протокол засідання Наукового комітету Національної ради з питань розвитку науки і технологій № 8 від 16.12.2020), виконавчим директором Відповідача видано наказ від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України», яким затверджено і введено в дію з 18.12.2020 структуру Національного фонду досліджень України, що додається до цього наказу.

Відтак, на думку представника відповідача, наказ НФДУ «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» від 17.12.2020 № 60 є законним, виданим у встановленому порядку та в межах повноважень виконавчого директора відповідача.

Керуючись абзацом другим пункту 14, абзацом дев`ятим підпункту 7) пункту 33 Положення та враховуючи погодження наглядової ради Національного фонду досліджень України (протокол засідання Наукового комітету Національної ради з питань розвитку науки і технологій № 8 від 16.12.2020), виконавчим директором відповідача видано наказ від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України», яким з 18.12.2020 введено в дію зміни до штатного розпису Національного фонду досліджень України на 2020 рік, який у встановленому законодавством порядку 17.12.2020 затверджено Міністерством освіти і науки України.

Зі змісту додатку до наказу від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України» вбачається, що усі посади структури, затвердженої наказом від 28.12.2019 № 13 (зі змінами, відповідно до наказу від 28.02.2020 № 9), з 18.12.2020 виводяться зі штатного розпису, в тому числі посада заступника виконавчого директора, яку обіймав Позивач, і вводяться посади згідно структури, затвердженої наказом від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України».

Щодо оскарження позивачем наказу від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» зазначається таке.

Позивач просить поновити його на посаді заступника виконавчого директора, визнавши незаконним, зокрема, наказ «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» від 17.12.2020 року № 60.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 755/3495/16-ц, викладеної у постанові від 28.02.2019, не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Тому, на думку представника відповідача оскарження наказу «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» від 17.12.2020 № 60 не є і не може бути предметом розгляду даної справи.

У зв`язку з виданням наказів від 17.12.2020 року № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» та від 17.12.2020 р. № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України» у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується таким.

Відповідно до попередньої структури, яка діяла до введення в дію структури наказом від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України», у відповідача діяли 2 самостійних управління, З самостійні відділи, 4 самостійних сектора, 5 відділів у складі управлінь (3 відділи у складі управління забезпечення грантової підтримки та 2 відділи у складі фінансового управління), 1 сектор у складі управління забезпечення грантової підтримки, посади головного спеціаліста з внутрішнього аудиту, першого заступника виконавчого директора та заступника виконавчого директора.

Також ключові зміни, внесені наказом від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України», пов`язані з реорганізацією управління забезпечення грантової підтримки, а саме, у «попередній» структурі діяло управління забезпечення грантової підтримки (штатна чисельність 28), у складі якого діяли три відділи та один сектор - відділ грантової підтримки досліджень з природничих і технічних наук, математики та інформатики (штатна чисельність 9), відділ грантової підтримки досліджень з біології, медицини і аграрних наук (штатна чисельність 8), відділ грантової підтримки досліджень з соціальних та гуманітарних наук (штатна чисельність 7), сектор індивідуальних грантів та інших напрямів грантової підтримки (штатна чисельність 3).

Також зміни пов`язані з реорганізацією фінансового управління та утворення окремого структурного підрозділу, пов`язаного із забезпеченням фінансування грантового забезпечення, а саме, у «попередні») структурі діяло фінансове управління (штатна чисельність 8), у складі якого діяли відділ бухгалтерського обліку та звітності (штатна чисельність 3) і відділ планово-фінансової роботи (штатна чисельність 3).

З огляду на те, що чи не найважливішим питанням у відповідача було питання про відсутність у структурі дирекції окремого структурного підрозділу, який би здійснював супровід проектів з виконання наукових досліджень і розробок з фінансових питань та надавав би підтримку та допомогу управлінню забезпечення грантової підтримки, пов`язану із забезпеченням фінансування проектів з виконання наукових досліджень і розробок, наказом від 17.12.2020 року № 60 утворено відділ фінансування грантових проектів (штатна чисельність 4).

Разом з тим, наказом від 17.12.2020 № 60 утворено управління грантового забезпечення (штатна чисельність 25), у складі якого утворено три відділи - відділ грантового забезпечення у сфері технічних і природничих наук, математики та ІТ (штатна чисельність 10), відділ грантового забезпечення у сфері біології, охорони здоров`я та біоресурсів, (штатна чисельність 8), відділ грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук (штатна чисельність 6).

Таким чином, представник відповідача зазначає, що у зв`язку із виданням наказу від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» та наказу від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України» у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці.

Разом з тим, згідно з пунктом 31 Положення «виконавчий директор Фонду: ... вирішує питання добору, розстановки та підвищення кваліфікації працівників дирекції Фонду, призначає їх на посаду та звільняє з посади: ...».

Відповідно до підпункту до пункту 4.3.12. пункту 4.3 Положення про дирекцію «4.3. Виконавчий директор Фонду: ... 4.3.12. вирішує питання добору, розстановки та підвищення кваліфікації працівників дирекції Фонду, призначає їх на посади та звільняє їх із посад».

Враховуючи зазначене та з огляду на кваліфікаційні вимоги до кандидата на посаду заступника виконавчого директора з загальних питань, відповідачем було запропоновано Позивачу переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення.

Крім того, зазначає, що дотримуючись вимог частини першої етапі 49-2 Кодексу законів про працю України, пункту 3. Розділу IV Колективного договору 11.01.2021 (в перший день виходу позивачем на роботу після відпустки та тимчасової непрацездатності) повідомленням про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020 позивача повідомлено про зміни структури та штатного розпису дирекції Національного фонду досліджень України та запропоновано переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення, а, у разі відмови від переведення на зазначену посаду, попереджено, що позивача буде звільнено після закінчення двомісячного строку з дня ознайомлення.

Відтак, на думку представника, відповідачем додержано норм законодавства про працю щодо вивільнення працівників, зокрема, позивача було вчасно за два місяці попереджено про наступне звільнення у разі відмови від переведення на запропоновану вакантну посаду.

При цьому, докази, які б підтверджували, що позивач має переважне право на залишення на роботі, відповідачу не відомі, а позивачем не надані.

Посилається також на те, що зі змісту повідомлення про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020 вбачається, що позивачу запропоновано переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення.

Проте позивач 11.01.2021 відмовився від переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення, що підтверджується особистим підписом позивача у повідомленні про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020.

Разом з тим, з огляду на наявність інших вакантних посад, які відповідають кваліфікації позивача, Повідомленням про наступне вивільнення № 59 від 22.02.2021, окрім запропонованої у Повідомленні про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020 вакантної посади позивачу було запропоновано також переведення на такі вакантні посади: головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері технічних і природничих наук, математики та ІТ управління грантового забезпечення, головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері біології, охорони здоров`я та біоресурсів, головного спеціаліста відділу фінансування грантових проектів, головного спеціаліста відділу бухгалтерсько-кошторисної роботи, головного спеціаліста відділу контролю за реалізацією грантових проектів.

Проте позивач 23.02.2021 відмовився від переведення на запропоновані йому додатково вакантні посади, що підтверджується особистим підписом позивача у повідомленні про наступне вивільнення № 59 від 22.02.2021.

Отже, як зазначає представник відповідача, позивачу були запропоновані, окрім вакантної посади у повідомленні про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020, всі інші вакантні посади, які з`явились у відповідача протягом двомісячного строку і які існували на день звільнення, які відповідали кваліфікації позивача.

Оскільки позивач відмовився від переведення на запропоновані йому вакантні посади, що підтверджується повідомленням про наступне вивільнення № 54 від 17.12.2020 та повідомленням про наступне вивільнення № 59 від 22.02.2021, відповідно до наказу від 11.03.2021 № 65-к/тр позивача було звільнено 12.03.2021 з посади заступника виконавчого директора.

Також зазначає, що дотримуючись вимог пункту 41 Розділу III колективного договору Адміністрацією здійснено подання від 03.03.2021 до Ради трудового колективу, яка, в свою чергу за результатами розгляду зазначеного подання на своєму засіданні 10.03.2021 прийняла рішення погодити звільнення ОСОБА_1 з посади заступника виконавчого директора у зв`язку із зміною в організації виробництва і праці (зміна структури і штатного розпису НФДУ), а також у зв`язку із відмовою від запропонованої посади за пунктом першим статті 40 Кодексу законів про працю України.

Звільнення позивача з посади заступника виконавчого директора погоджено з головою відповідача, що підтверджується підписом Голови відповідача на службовій записці № 73 від 10.03.2021.

Крім того, дотримуючись вимог пункту 4 Розділу IV Колективного договору відповідачем за заявою позивача від 12.01.2021 та на підставі наказу від 14.01.2021 № 11-к/тр позивачу забезпечено право на пошук нової роботи у період з 12 січня по 11 березня 2021 року шляхом надання вільного часу протягом 5 годин щоп`ятниці, із збереженням заробітної плати.

Отже, на думку представника відповідача звільнено позивача згідно з нормами чинного законодавства про працю та положеннями Колективного договору з посади заступника виконавчого директора з 12.03.2021 відповідно до наказу від 11.03.2021 № 65-к/тр «Про звільнення ОСОБА_3 »

Посилається також на те, що твердження позивача про незаконне встановлення відповідачем додаткових кваліфікаційних вимог до кандидата на посаду заступника виконавчого директора є безпідставними, не підтверджуються жодними доказами та спростовуються таким.

Так, вакантна посада заступника виконавчого директора з загальних питань передбачає обов`язкову наявність такої кваліфікаційної вимоги до особи, яка призначається на таку посаду як наявність наукового ступеня доктора наук або кандидата наук/доктора філософії.

Оскільки позивач не відповідав кваліфікаційним вимогам до особи, яка призначається на посаду заступника виконавчого директора з загальних питань, то відповідач не мав можливості запропонувати дану вакантну посаду позивачу.

У зв`язку із викладеним відповідач просить відмовити в позові, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

14.07.2021 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якому позивач вважає аргументи та заперечення відповідача необґрунтованими.

У відповіді на відзив позивач просить зобов`язати відповідача надати відповіді на проставленні у позовній заяві запитання, посилаючись при цьому на ст. 93 ЦПК України.

Крім того, позивач зазначає, що відзив на позовну заяву підписаний заступником виконавчого директора із загальних питань В.М. Вороніним, до компетенції якого не належить розгляд кадрових питань або ж питань, пов`язаних із представництвом установи у судових органах в трудових спорах.

На думку позивача, відповідач у відзиві на позовну заяву не зміг спростувати твердження про надуманість та штучність встановлення ним додаткових кваліфікаційних вимог до посади заступника виконавчого директора.

Відповідач заявляє, що оскарження наказу від 17.12.20 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень» не є предметом розгляду у даній справі. Проте, позивач вважає, що виключно до повноважень суду належить право визначати тип, характер та обсяг питань, які доцільно розглядати чи досліджувати суду в рамках тієї чи іншої справи для того щоб рішення, прийняте у такій справі, відповідало вимогам повноти, обґрунтованості і об`єктивності.

На думку позивача рішення про зміну структури Фонду обов`язково необхідно «піддати» ретельній юридичній оцінці і дослідженню в судовому засіданні, оскільки саме воно було зазначене як підстава для звільнення позивача і саме порушення, допущені в процедурі прийняття відповідного наказу, призвели до подальших пов`язаних із ним незаконних рішень і дій виконавчої директорки Фонду ОСОБА_2 , які власне і оскаржуються позивачем.

Крім того, посилається на те, що судова практика свідчить про те, що суди під час розгляду спорів про оскарження звільнення працівників, серед іншого, розглядають й питання про правомірність і законність видання наказів про скорочення штату організації чи зміну структури організації (Постанова у справі справа №591/6905/15-ц від 16.05.2018).

Також зазначає, що у справі № 487/2394/17-ц (постанова від 25.09.2019) Верховний суд України також наголошує, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

Щодо документів наданих відповідачем про погодження представником трудового колективу звільнення позивача зазначає наступне.

Згідно з протоколом №4, підписаним посадовими особами Фонду - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 10.03.2021 було розглянуте подання виконавчого директора ОСОБА_2. від 03.03.2021 про звільнення позивача з посади заступника виконавчого директора Фонду.

З приводу даного рішення, позивач зазначає, що обговорення представниками трудового колективу питання про звільнення позивача відбулося 10.03.2021, тобто за два дні до фактичного звільнення (протокол № 4 від 10.03.2021). При цьому, розгляд подання відбувся без запрошення позивача до участі у засіданні. Також, позивача не було повідомлено про прийняте представниками трудового колективу рішення, що також не відповідає принципу відкритості представницького органу трудового колективу.

Також, позивач зазначає, що відповідач не надав доказів погодження з представниками трудового колективу проекту рішення про зміну структури бюджетної установи у тому порядку, як цього вимагають положення статей 21 та 29 Європейської соціальної хартії (в частині завчасного інформування про рішення адміністрації, які можуть суттєво вплинути на інтереси працівників, та рішення, що стосуються колективних звільнень), статті 245 КЗпП (в частині права працівників приймати участь в управлінні підприємством, установою чи організацією), а також положення пункту 2 розділу IV Колективного договору (в частині прийняття рішень з питань, що стосуються змін в організації праці, трудових, соціально-економічних прав та інтересів працівників за погодженням з Радою трудового колективу).

Додатковим підтвердженням, на думку позивача того факту, що відповідач не погоджував рішення про зміну структури організації з представниками трудового колективу є відсутність згадки про це в документах, що ініціювали такі зміни, зокрема в листі НФДУ №1-01/241 від 14.12.2021, та в документах, що були підготовлені за результатами розгляду питань про зміну структури Фонду на засіданнях наглядових органів Національного фонду досліджень.

З урахуванням зазначеного, позивач просить розглянути та врахувати викладену аргументацію під час здійснення судом оцінки доказів і пояснень сторін щодо суті справи та щодо змісту позовних вимог і задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

22.07.2021 на адресу суду надійшли заперечення представника відповідача щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів.

Представник відповідача зазначає, що оскільки предметом позову у даній справі є поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а поставлені позивачем запитання не стосуються предмету позову (позивачем поставлено запитання, які не стосуються обставин, що мають значення для справи), то підстави для надання відповідей на такі запитання відсутні.

Відзив на позовну заяву підписано заступником виконавчого директора з загальних питань Вороніним В.М. з огляду на те, що керівник відповідача (виконавчий директор ОСОБА_2.) з 29 червня по 13 липня 2021 року перебувала у щорічній основній відпустці.

Також зазначає, що оскільки відповідач є бюджетною установою та осередком підтримки наукової діяльності в Україні, то цілком очевидним і логічним видається встановлення для керівного складу такої установи таких кваліфікаційних вимог як наявність наукового ступеня доктора наук або кандидата наук/доктора філософії.

Відповідно до пункту 6 Порядку обрання, призначення та звільнення виконавчого директора, його заступників, керівників структурних підрозділів дирекції Національного фонду досліджень України, затвердженому рішенням наукової ради НФДУ (протокол № 1 від 25.01.2019 р.), у редакції (протокол від 16.12.2020 р. № 38) «Виконавчим директором Фонду може бути особа, яка має досвід керівної роботи не менше п`яти років у наукових установах, та/або закладах вищої освіти, та/або органах державної влади або місцевого самоврядування, має науковий ступінь доктора наук або кандидата наук/доктора філософії, і вільно володіє державною та англійською мовами».

Тому, на думку представника відповідача, цілком логічним та обґрунтованим було внесення змін до зазначеного Порядку науковою радою відповідача та встановлення такої кваліфікаційної вимоги до заступників виконавчого директора відповідача як наявність наукового ступеня доктора наук або кандидата наук/доктора філософії, оскільки така ж кваліфікаційна вимога встановлюється і для виконавчого директора.

Також зазначає, що фондом було дотримано вимоги чинного законодавства України та повідомлено позивача про майбутнє звільнення та запропоновано вакантні посади, з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, що підтверджується повідомленням № 54 від 17.12.2020 та № 59 від 22.02.2021, де зафіксовано під підпис позивача його відмова від запропонованих посад.

Крім того, зазначає, що ні чинне законодавство України, ні Положення про Національний фонд досліджень України, затверджене постановою КМУ від 04.07.2018 № 528, ні Колективний договір Національного фонду досліджень України на 2020-2025 роки (схвалений загальними зборами трудового колективу Національного фонду досліджень України (протокол № 1 від 28.02.2020) не передбачають необхідності погодження питання щодо запровадження змін в організаційній структурі з профспілками/радою трудового колективу.

З урахуванням викладених вище обставин, відповідно до наказу № 65-к/тр від 11.03.2021, на думку представника відповідача, 18.02.2021 позивача було звільнено з посади заступника виконавчого директора з дотриманням вимог чинного законодавства України про працю.

З урахуванням викладеного вище, а також відзиву на позовну заяву, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі статтею 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, вільний вибір виду діяльності та правовий захист від незаконного звільнення.

Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 1992 року за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Наказом №8-к/тр від 12.22.2019 позивач призначений на посаду заступника виконавчого директора Національного фонду досліджень України.

Згідно наказу № 65-к/тр від 11.03.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади з 12.03.2021 відповідно до п.1ст.40 КЗпП України у зв`язку із зміною структури і штатного розпису НФДУ та відмовою від запропонованої посади.

Судом встановлено, що рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України схвалено: проект нової структури дирекції відповідача, проект змін до штатного розпису на 2020 рік, проекти штатного розпису дирекції відповідача на 2021 рік, що підтверджується копією витягу з протоколу засідання наукової ради Національного фонду досліджень України №37 від 11.12.2020 з повідомленням про виправлення описки в протоколі №37 засідання наукової ради Національного фонду досліджень України від 11.12.2020.

Рішенням наглядової ради Національного фонду досліджень України (протокол № 8 засідання Наукового комітету Національної ради України з питань розвитку науки і технологій від 16.12.2020) погоджено проект структури дирекції відповідача, проект штатного розпису на 2020 рік, проект штатного розпису на 2021 рік та проект кошторису на 2021 рік, що підтверджується копією листа Національного фонду досліджень України № 1-01/241 від 14.12.2020 з додатками.

Враховуючи погодження наглядової ради Національного фонду досліджень України (протокол засідання Наукового комітету Національної ради з питань розвитку науки і технологій № 8 від 16.12.2020), виконавчим директором Фонду видано наказ від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України», яким затверджено і введено в дію з 18.12.2020 структуру Національного фонду досліджень України, що додається до цього наказу.

Враховуючи погодження наглядової ради Національного фонду досліджень України (протокол засідання Наукового комітету Національної ради з питань розвитку науки і технологій № 8 від 16.12.2020), виконавчим директором відповідача видано наказ від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України», яким з 18.12.2020 введено в дію зміни до штатного розпису Національного фонду досліджень України на 2020 рік, який у встановленому законодавством порядку 17.12.2020 затверджено Міністерством освіти і науки України.

Зі змісту додатку до наказу від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України» вбачається, що усі посади структури, затвердженої наказом від 28.12.2019 № 13 (зі змінами, відповідно до наказу від 28.02.2020 № 9), з 18.12.2020 виводяться зі штатного розпису, в тому числі посада заступника виконавчого директора, яку обіймав позивач, і вводяться посади згідно структури, затвердженої наказом від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України».

У зв`язку з виданням наказів від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» та від 17.12.2020 № 61 «Про введення в дію змін до штатного розпису Національного фонду досліджень України» у відповідача відбулись зміни в організації виробництва і праці, що підтверджується таким.

Як вбачається з попередньої структури відповідача, у Фонді діяли 2 самостійних управління, 3 самостійні відділи, 4 самостійних сектора, 5 відділів у складі управлінь (3 відділи у складі управління забезпечення грантової підтримки та 2 відділи у складі фінансового управління), 1 сектор у складі управління забезпечення грантової підтримки, посади головного спеціаліста з внутрішнього аудиту, першого заступника виконавчого директора та заступника виконавчого директора, що підтверджується копією наказу від 28.12.2019 № 13, зі змінами, внесеними наказом від 28.02.2020 № 9, з додатком до нього, а саме структура НФДУ.

Як вбачається з наявних у справі доказів, зміни у структурі Фонду, внесеними наказом від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» були пов`язані з реорганізацією управління забезпечення грантової підтримки, а саме, у попередній структурі діяло управління забезпечення грантової підтримки (штатна чисельність 28), у складі якого діяли три відділи та один сектор - відділ грантової підтримки досліджень з природничих і технічних наук, математики та інформатики (штатна чисельність 9), відділ грантової підтримки досліджень з біології, медицини і аграрних наук (штатна чисельність 8), відділ грантової підтримки досліджень з соціальних та гуманітарних наук (штатна чисельність 7), сектор індивідуальних грантів та інших напрямів грантової підтримки (штатна чисельність 3).

Крім того, було реорганізовано фінансове управління відповідача та утворено окремий структурний підрозділ, пов`язаний із забезпеченням фінансування грантового забезпечення, а саме, у попередні структурі діяло фінансове управління (штатна чисельність 8), у складі якого діяли відділ бухгалтерського обліку та звітності (штатна чисельність 3) і відділ планово-фінансової роботи (штатна чисельність 3).

Також, наказом від 17.12.2020 № 60 було утворено відділ фінансування грантових проектів (штатна чисельність 4), управління грантового забезпечення (штатна чисельність 25), у складі якого утворено три відділи - відділ грантового забезпечення у сфері технічних і природничих наук, математики та ІТ (штатна чисельність 10), відділ грантового забезпечення у сфері біології, охорони здоров`я та біоресурсів, (штатна чисельність 8), відділ грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук (штатна чисельність 6).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі № 755/3495/16-ц, викладеної у постанові від 28.02.2019, не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Згідно з ч.ч. 1-4 статті 64 ГК України підприємство може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо), а також функціональних структурних підрозділів апарату управління (управлінь, відділів, бюро, служб тощо). Функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

11.01.2021 позивача повідомлено про зміни структури та штатного розпису дирекції Національного фонду досліджень України та запропоновано переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення, а, у разі відмови від переведення на зазначену посаду, попереджено, що позивача буде звільнено після закінчення двомісячного строку з дня ознайомлення, що підтверджується копією повідомленням про наступне вивільнення від 17.12.2020 № 54.

Позивач відмовився від переведення на вакантну посаду головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері соціально-гуманітарних наук управління грантового забезпечення, що підтверджується особистим підписом позивача у повідомленні про наступне вивільнення від 17.12.2020 № 54.

Крім того, повідомленням про наступне вивільнення від 22.02.2021 № 59, окрім запропонованої у повідомленні про наступне вивільнення від 17.12.2020 № 54 вакантної посади, позивачу було запропоновано також переведення на такі вакантні посади: головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері технічних і природничих наук, математики та ІТ управління грантового забезпечення, головного спеціаліста відділу грантового забезпечення у сфері біології, охорони здоров`я та біоресурсів, головного спеціаліста відділу фінансування грантових проектів, головного спеціаліста відділу бухгалтерсько-кошторисної роботи, головного спеціаліста відділу контролю за реалізацією грантових проектів.

Позивач відмовився від переведення на запропоновані йому додатково вакантні посади, що підтверджується особистим підписом позивача 23.02.2021 у повідомленні про наступне вивільнення від 22.02.2021 № 59.

Відповідно до вимог п. 41 Розділу III Колективного договору адміністрацією здійснено подання від 03.03.2021 до Ради трудового колективу, яка, в свою чергу за результатами розгляду зазначеного Подання на своєму засіданні 10.03.2021 прийняла рішення погодити звільнення ОСОБА_1 з посади заступника виконавчого директора у зв`язку із зміною в організації виробництва і праці (зміна структури і штатного розпису НФДУ), а також у зв`язку із відмовою від запропонованої посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до вимог п. 4 Розділу IV Колективного договору на підставі наказу від 14.01.2021 № 11-к/тр позивачу забезпечено право на пошук нової роботи у період з 12 січня по 11 березня 2021 року шляхом надання вільного часу протягом 5 годин щоп`ятниці, із збереженням заробітної плати.

Крім того, відповідно до пункту 3 Положення про порядок обрання, призначення та звільнення виконавчого директора, його заступників, керівників структурних підрозділів дирекції Національного фонду досліджень України, затвердженого рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України (протокол № 1 від 25.01.2019), зі змінами, затвердженими рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України (протокол № 38 від 16.42.2020) звільнення позивача з посади заступника виконавчого директора погоджено з головою відповідача, що підтверджується підписом Голови відповідача на службовій записці № 73 від 10.03.2021.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і праці, шляхом реорганізації, без скорочення чисельності працівників.

Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок щодо працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України.

Убачається, що вирішення питання щодо доцільності змін в організації виробництва і праці, шляхом реорганізації, без скорочення чисельності працівників , враховуючи позовні вимоги з якими звернувся позивач не відноситься до компетенції суду. Суд лише зобов`язаний перевірити правильність дотримання відповідачем вимог закону під час реорганізації.

Та з урахуванням вищенаведеного суд робить висновок про те, що роботодавець дотримався вимог ч.1 ст.49-2 КЗпП України щодо персонального попередження працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про наукову і науково- технічну діяльність» порядок формування та взаємодії органів управління фонду визначається Положенням про Національний фонд досліджень України.

Згідно з п. 15 Положення про Національний фонд досліджень України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 липня 2018 року № 528 (далі - Положення), органами управління Фондує: голова: наглядова рада; наукова рада; дирекція.

Згідно з п. 29 Положення дирекцію очолює виконавчий директор Фонду.

Відповідно до п. 31 Положення виконавчий директор Фонду, зокрема, забезпечує виконання рішень наукової ради Фонду, прийнятих у межах її повноважень; організовує роботу дирекції; подає на погодження наглядовій раді Фонду пропозиції щодо структури Фонду та чисельності працівників, проекти штатного розпису, кошторису доходів та видатків, бюджетних запитів Фонду; затверджує положення про структурні підрозділи дирекції Фонду, погоджену з наглядовою радою структуру Фонду та визначає функціональні обов`язки працівників дирекції Фонду: вирішує питання добору, розстановки та підвищення кваліфікації працівників дирекції Фонду, призначає їх на посаду та звільняє з посади.

Згідно з підпунктом 7 п. 33 Положення наглядова рада Фонду відповідно до покладених на неї завдань погоджує, зокрема, чисельність працівників Фонду, проекти структури Фонду, штатного розпису, кошторису доходів та видатків, бюджетних запитів Фонду.

Відповідно до підпунктів 4.3.1., 4.3.2., 4.3.3., 4.3.10., 4.3.11., 4.3.12. 4.3.18. п. 4.3 Положення про дирекцію Національного фонду досліджень України, затвердженого рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України протоколом № 2 від 15.02.2019 (далі - Положення про дирекцію), виконавчий директор Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду, організовує роботу дирекції Фонду, забезпечує виконання рішень наукової ради Фонду, ухвалених у межах її повноважень, подає на розгляд наукової ради Фонду пропозиції щодо структури дирекції Фонду та чисельності її працівників, проекти штатного розпису дирекції Фонду, кошторису доходів та видатків, бюджетних запитів Фонду, затверджує кошторис, штатний розпис, структуру дирекції Фонду у межах чисельності працівників, правила внутрішнього трудового розпорядку, положення про структурні підрозділи дирекції Фонду та визначає функціональні обов`язки працівників дирекції Фонду, вирішує питання добору, розстановки та підвищення кваліфікації працівників дирекції Фонду, призначає їх на посади та звільняє їх із посад. Добір кандидатів, прийняття на роботу та звільнення з посад заступників виконавчого директора Фонду, керівників структурних підрозділів дирекції Фонду здійснюються на загальних підставах відповідно до законодавства про працю за погодженням з головою Фонду, видає доручення та накази, пов`язані з організацією поточної діяльності Фонду, контролює їх виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем згідно з нормами чинного законодавства про працю та положеннями Колективного договору звільнено позивача з посади заступника виконавчого директора з 12 березня 2021 року відповідно до наказу від 11.03.2021 № 65-к/тр «Про звільнення ОСОБА_3 ».

Щодо посилань позивача про незаконне встановлення додаткових кваліфікаційних вимоги до кандидата на посаду заступника виконавчого директора суд зазначає наступне.

Як зазначено відповідачем розширення кваліфікаційних вимог до кандидата на посаду заступника виконавчого директора з загальних питань полягають в тому, що до посади заступника виконавчого директора загальних питань до кваліфікаційних вимог віднесено: вищу освіту другого рівня (магістр): досвід керівної роботи не менше п`яти років у наукових установах, та/або закладах вищої освіти, та/або органах державної влади або місцевого самоврядування: стаж за основним місцем роботи на посаді наукового (науково- педагогічного) працівника в науковій установі, закладі вищої освіти, науково-технічній організації або на аналогічній посаді на підприємстві, що має науково-технічні підрозділи, не менше п`яти років: науковий ступінь доктора наук або кандидата наук/доктора філософії: вільне володіння державною мовою.

Відповідно до пункту 6.пункту 11 Положення про порядок обрання, призначення та звільнення виконавчого директора, його заступників, керівників структурних підрозділів дирекції Національного фонду досліджень України, затвердженого рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України (протокол № 1 від 25.01.2019) «виконавчим директором Фонду може бути особа, яка має вищу освіту другого рівня (магістр), має досвід керівної роботи не менше п`яти років у наукових установах, та, або закладах вищої освіти, та/або органах державної влади або місцевого самоврядування, і вільно володіє державною та англійською мовами. Кандидати подають до наукової ради Фонду .... Копію (копії документа (документів) про освіту та при наявності, про присудження кандидата (найвищого) наукового ступеня та (найвищого) вченого звання.... ».

До прийняття наказу від 17.12.2020 № 60 «Про затвердження і введення в дію структури Національного фонду досліджень України» до посади заступника виконавчого директора кваліфікаційними вимогами були: вища освіта другого рівня (магістр) та стаж роботи на керівних посадах не менше ніж 5 років.

Разом з тим, як вбачається з вищевикладеного, змінився перелік структурних підрозділів, що підпорядковувалися заступнику виконавчого директора у зв`язку зі змінами завдань та обов`язків заступника виконавчого директора, встановлених пунктом 17 Розподілу обов`язків між виконавчим директором НФДУ та його заступниками, затвердженого наказом НФДУ від 15.11.2019 № 6 (зі змінами).

Відповідно до пункту 17 Розподілу обов`язків між виконавчим директором НФДУ та його заступниками, затвердженого наказом НФДУ від 15.11.2019 р. № 6 (зі змінами) «...заступник виконавчого директора організовує, координує та контролює діяльність таких структурних підрозділів НФДУ: відділу комунікації та міжнародного співробітництва:сектору адміністративно-господарської роботи:сектору комп`ютерного та інформаційного забезпечення: сектору діловодства».

У той час як відповідно до пункту 17 Розподілу обов`язків між виконавчим директором НФДУ та його заступниками, затвердженого наказом від 18.12.2020 р. № 65 (зі змінами) «заступник виконавчого директора з загальних питань організовує, координує та контролює діяльність таких структурних підрозділів: відділ закупівель та господарського забезпечення:відділ інформаційного забезпечення: сектор діловодства та архівного зберігання» .

Також відповідач посилається на те, що змінились завдання та обов`язки заступника виконавчого директора, визначені посадовою інструкцією заступника виконавчого директора, затвердженою 12.11.2019.

Так, зокрема, посадовою інструкцією заступника виконавчого директора, затвердженою 12.11.2019, до завдань та обов`язків за посадою заступника виконавчого директора віднесено, зокрема, організацію, координацію та контроль роботи щодо забезпечення підготовки до укладання договорів про міжнародне науково-технічне співробітництво/партнерство погодження проектів таких договорів, представлення НФДУ у міжнародних відносинах за дорученням виконавчого директора

У той час як посадовою інструкцією заступника виконавчого директора з загальних питань, затвердженою 18.12.2020, до завдань та обов`язків за посадою заступника виконавчого директора з загальних питань віднесено, зокрема, організацію, координацію та контроль роботи щодо забезпечення підготовки до укладання відповідно до законодавства цивільно-правових та господарських договорів та здійснення контролю за їх виконанням, погодження проектів договорів, погодження проектів договорів. Які укладаються за результатами процедури публічних закупівель. А також проекти цивільно-правових та господарських договорів, представлення НФДУ тільки в органах виконавчої влади та самоврядування, підприємствах, установах, організаціях за дорученням виконавчого директора .

Відповідно до п. 30 Положення про порядок обрання, призначення та звільнення виконавчого директора, його заступників, керівників структурних підрозділів дирекції Фонду, затвердженого рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України (протокол № 1 від 25.01.2019), зі змінами, затвердженими рішенням наукової ради Національного фонду досліджень України (протокол від 16.12.2020 № 38) порядок обрання, призначення та звільнення виконавчого директора, його заступників, керівників структурних підрозділів дирекції Фонду затверджується науковою радою Фонду.

Відповідно пункту 50 зазначеного Положення, заступником виконавчого директора може бути особа, яка мас досвід керівної роботи не менше п`яти років у наукових установах, та/або закладах вищої освіти, та/або органах державної влади або місцевого самоврядування, мас сталю за основним місцем роботи на посаді наукового (науково-педагогічного) працівника в науковій установі, закладі вищої освіти, науково-технічній організації або на аналогічній посаді на підприємстві, що мас науково-технічні підрозділи не менше п`яти років, має науковий ступінь доктора наук або кандидата наук/доктора філософії, вільно володіє державною мовою.

Отже, вакантна посада заступника виконавчого директора з загальних питань передбачає обов`язкову наявність такої кваліфікаційної вимоги до особи, яка призначається на таку посаду як наявність наукового ступеня доктора наук або кандидата наук/доктора філософії.

Оскільки позивачем не було доведено, що він відповідає кваліфікаційним вимогам до особи, яка призначається на посаду заступника виконавчого директора з загальних питань, тому відповідач не мав можливості запропонувати дану вакантну посаду позивачу.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходь до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Керуючись статтями 21, 36, 40, 49-2 КЗпП України, ст. ст. 2, 4, 12, 82, 141, 258, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Національного фонду досліджень України про поновлення на роботі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Усатова