Номер провадження: 22-ц/813/7166/22
Справа № 521/4919/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/4919/21

Номер провадження: 22-ц/813/7166/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК» про захист прав споживача житлово-комунальних послуг, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Михайлюка О.А. 12 квітня 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК» (далі - ТОВ «Бона Віта-БК») звернулось до суду з вищевказаним первісним позовом, в якому просить суд: 1) стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.12.2017 року по 01.02.2021 р. у сумі 33 472,42 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «БОНА ВІТА-БК» у відповідності до законодавства України здійснює управління житловим будинком. ТОВ «БОНА ВІТА-БК» на підставі відповідних договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт житлового будинку, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що зареєстрована декларація про готовність об`єкта або сертифікат (залежно від категорії складності об`єкта) є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення таких даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом та прийнятого в експлуатацію об`єкта до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Відповідно до ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Згідно Сертифікату серії ІУ № 79 від 01.09.2017 року Державною архітектурно- будівельною інспекцією засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкту багатоквартирного житлового комплексу за адресою - АДРЕСА_1 (будівельна адреса - АДРЕСА_1 ) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

Виходячи з наведеного, 06 жовтня 2017 року на підставі Акту передачі в експлуатацію будинок, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , був переданий в управління ТОВ «БОНА ВІТА-БК».

ОСОБА_1 (далі - Боржник) є власником нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_2 , у вищевказаному з житловому будинку, що підтверджується інформаційним витягом від 23.03.2021 року № 249573444 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Вбачається факт невиконання Боржником вимог законодавства України у вигляді нездійснення оплати житлово-комунальних послуг, тобто оплати за фактично надані послуги.

Оскільки Боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, ТОВ «БОНА ВІТА-БК» має підстави для вимоги до Боржника про сплату суми наявного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від суми заборгованості. Заборгованість Боржника перед ТОВ «Бона Віта-БК» станом на 01.02.2021 року, складає 33 472,42 грн., з яких: - 28 981,59 грн. - борг за надані житлово-комунальні послуги; - 3 123,73 грн. - сума індексу інфляції за прострочений період; - 1 367,10 грн. - сума 3% річних за прострочений період (Т. 1, а. с. 2 - 3).

2.2 Позиція ОСОБА_1 на позовну заяву ТОВ «Бона Віта-БК»

Адвокат Могильда Ю.В., діюча від імені ОСОБА_1 , у відзиві на позовну заяву товариства просить в її задоволенні відмовити.

Адвокат зазначає, що за договором купівлі-продажу майнових прав від 19.07.2016 року відповідачка набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 лише - 18.05.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №124415855 від 18.05.2018 року.

При цьому, забудовник неодноразово переносив строк введення експлуатацію будинку, в якому розташована квартира відповідачки. Так, первісний строк завершення був квартал 2017 року, у 2017 році на веб-сайті забудовника вже було заявлено завершення будівництва - III квартал 2017 року. Тільки у травні 2018 року забудовник телефоном повідомив відповідачку про можливість прийняти квартиру, у зв`язку із завершенням будівництва багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Після оформлення документів на підтвердження права власності на квартиру відповідачка прийшла за ключами від квартири та дізналася, що в багатоквартирному будинку, де розташована квартира, вже якимось чином здійснює господарську діяльність ТОВ «Бона Віта-БК». Разом із тим, квартира не була підключена ані забудовником, ані ТОВ «Бона Віта-БК» до комунікацій (електроенергія, водопостачання).

Представник ТОВ «Бона Віта-БК» попросив надати відповідні заяви та документи на підключення квартири до електропостачання та водопостачання, що власник одразу зробила. Також попередньо було підписано акт прийому-передачі засобів обліку по цим комунікаціям. А вже 25.05.2018 року позивач повідомив відповідачку про нарахування заборгованості по квартирі, починаючи із грудня 2017 року. Виключно після погашення такого «боргу» квартиру буде підключено до електропостачання, водопостачання. Також в листі йшлося про необхідність укласти договір, який не було додано позивачем. Відповідачка була змушена звернутись до поліції через самоуправство позивача (вх. № 11273 від 05.06.2018 року).

На даний час не існує будь-якого рішення зборів співвласників із визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком за адресою - АДРЕСА_1 , де розташована квартира відповідачки.

Таким чином, відповідачка ніколи не знаходилась із позивачем у договірних відносинах, тож ТОВ «Бона Віта-БК» має керуватися по відношенню до відповідачки виключно положеннями діючого законодавства, а не власним баченням чи неукладеним договором управління.

До тепер квартира протиправно залишилась непід`єднаною до електропостачання та водопостачання, внаслідок чого не придатна до користування, проживання. Відсутня можливість виконати ремонтні роботи, квартира перебуває в стані «від забудовника». На підтвердження викладеного було складено за участю представника позивача висновок будівельно-технічного експертного дослідження №ЕD-2502-1-1210.18 судовим експертом Кріві К.В. 21.01.2019 року.

Спірна ситуація виникла виключно через зухвале ігнорування позивачем прав відповідачки як співвласника багатоквартирного будинку, передбачених Законами України «Про житлово-комунальні послуги», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Проект договору позивачем жодного разу відповідачці не надався, а у листах до відповідачки було посилання на відповідний договір, проте відповідні аркуші в додатках до листа були відсутні.

Нарахування за житлово-комунальні послуги по квартирі у спірний період здійснювалися відповідно до тарифів на житлово-комунальні послуги, встановлених позивачем без додержання встановленого порядку.

Більш того, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. До предмета доказування у спорах щодо розрахунків між постачальниками та споживачами комунальних послуг належать обставини щодо надання та фактичного отримання таких послуг.

Право власності на квартиру у відповідачки виникло - 18.05.2018 року, а тому нарахування заборгованості позивачем до цієї дати позбавлене правових підстав. Більш того, позивач порушує перед судом питання про стягнення боргу, по якому, в тому числі, вже сплинув термін позовної давності.

Позивач відповідних правових підстав для встановлення заявленої вартості житлово-комунальних послуг не набув, з огляду на те, що у встановленому законом порядку не звертався до виконавчого комітету Одеської міської ради.

Наявні в матеріалах справи договори позивача із постачальниками не підтверджують та не обґрунтовують розмір застосованих до квартири тарифів та розмір заборгованості відповідачки за комунальними послугами. Розмір самих тарифів не зазначений (Т. 1, а. с. 197 - 200).

2.3 Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою в якій просить суд: 1) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Витрат на адміністратора» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 2) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Опалення» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 3)визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Охорона» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 4) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «УБПТ» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 5) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Утримання котельної» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 6) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Утримання СКД, відеонагляд, шлагбаумов» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 7) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «ТБВ (мусор)» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 8) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Одноразові оплати» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 9) визнати незаконними та скасувати запровадженні ТОВ «Бона Віта-БК» тарифи на оплату «Розподіл природного газу» за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 10) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Витрати на адміністратора» в сумі 1 540,74 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 11) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Опалення» в сумі 11 075,58 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 12) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Охорона» в сумі 2 362,94 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 13) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «УБПТ» в сумі -9 730,72 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 14) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Утримання котельної» в сумі 2 220,21 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 15) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Утримання СКД, відеонагляд, шлагбаумов» в сумі - 758,12 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 16) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Одноразові оплати» в сумі - 455,39 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 17) визнати незаконними та скасувати здійсненні ТОВ «Бона Віта-БК» нарахування ОСОБА_1 заборгованості за «Розподіл природного газу» в сумі - 356,94 грн. за період - грудень 2017 року січень 2021 року; 18) зобов`язати ТОВ «Бона Віта-БК» сформувати вартість послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; 19) встановити той факт, що ТОВ «Бона Віта-БК» неправомірно перешкоджає ОСОБА_1 в отриманні послуги електропостачання у квартирі АДРЕСА_3 , починаючи з 18.05.2018 року; 20) встановити той факт, що ТОВ «Бона Віта-БК» неправомірно перешкоджає ОСОБА_1 в отриманні послуги водопостачання в квартирі АДРЕСА_3 , починаючи з 18.05.2018 року; 21) зобов`язати ТОВ «Бона Віта-БК» негайно надати дозвіл на укладення відповідних договорів ОСОБА_1 , підключити квартиру АДРЕСА_3 до енергетичної мережі, забезпечити ОСОБА_1 безперешкодне користування електроенергією; 22) стягнути з ТОВ «Бона Віта-БК» на користь ОСОБА_1 моральні збитки у сумі 33 472,42 грн..

Обґрунтування вимог зустрічного позову, збігається з позицією ОСОБА_1 , викладеної у відзиві на позовну заяву ТОВ «Бона Віта-БК».

ОСОБА_1 зазначає, що формування позивачем тарифів для споживачів відбувається незаконно, на підставі власних наказів ТОВ «Бона Віта-БК».

Неналежне виконання ТОВ «Бона Віта-БК» взятих на себе зобов`язань є порушенням прав ОСОБА_1 як споживача житлово-комунальних послуг згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про захист прав споживачів». Вказаними неправомірними діями позивача їй було завдано моральну шкоду (Т. 1, а. с. 230 - 235).

2.4 Позиція ТОВ «Бона Віта-БК» на відзив на позовну заяву

Представник ТОВ «Бона Віта-БК» у відповіді на відзив на первісний позов просить задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що 06.10.2017 року на підставі Акту передачі в експлуатацію будинок, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , був переданий в управління ТОВ «Бона Віта-БК». На правовідносини сторін Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» не діє, оскільки діє імперативна норма ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

ТОВ «Бона Віта-БК» щомісячно виконує по багатоквартирному будинку за адресою - АДРЕСА_1 , в якому розташована власність відповідачки, комплекс житлово-комунальних послуг.

З 2018 року перелік послуг не змінюється, а ціна змінюється в залежності від розміру мінімальної заробітної плати та ціни послуг контрагентів (Т. 2, а. с. 10 - 12).

2.5 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2022 року в задоволенні вищевказаних позовних вимог ТОВ «Бона Віта-БК» відмовлено. В задоволенні вищевказаного зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між ТОВ «Бона Віта-БК» та ОСОБА_1 не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до висновку №ED-2502-1-1210.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 21 січня 2019 року судовий експерт Кріві Катерина Вікторівна зазначила, що в результаті проведеного обстеження було виявлено відсутність внутрішнього оздоблення, побутового, сантехнічного обладнання, відсутність електро- та водопостачання. Експерт дійшла до висновку, що квартира АДРЕСА_3 не придатна для проживання протягом року.

ТОВ «Бона Віта-БК» не надало суду жодних належних доказів на підтвердження фактичного надання житлово-комунальних послуг відповідачці, а також фактично понесених витрат в процесі утримання будинку, що могло б підтверджуватися доказами виконання робіт по утриманню будинку та прибудинкової території, обсягу та кількості наданих послуг та розміру фактично понесених витрат. З наданої суду довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги власників квартири АДРЕСА_3 не можливо встановити, які саме послуги надавалися та відповідно споживалися власником квартири.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих доказів суд не вбачає розміру встановлених позивачем та існуючих на теперішній час тарифів з оплати комунальних послуг та вартості послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою - АДРЕСА_1 . За період грудень - 2017 року січень 2021 року відповідачка не надала будь-яких відповідних доказів щодо встановлених тарифів та їх складових, не надала суду документів, з яких би вбачалося нарахування заборгованості, яку відповідачка просить визнати незаконною та скасувати. Відповідачкою не зазначено, у чому саме полягає перешкоджання та не надано жодних доказів того, що саме позивач перешкоджає будь-яким чином в отриманні послуг з електро- та водопостачання у належній відповідачці квартирі. ОСОБА_1 не було надано доказів щодо обґрунтування завдання моральної шкоди та її розміру (Т. 2, а. с. 71 74).

2.6 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Бона Віта-БК» просить рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову ТОВ «Бона Віта-БК» скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Бона Віта-БК».

2.7 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права

Апелянт зазначає, що: 1) ТОВ «Бона Віта-БК» на підставі відповідних договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлові послуги із співвласників житлового будинку. ТОВ «Бона Віта-БК» у відповідності до законодавства України здійснює управління житловим будинком; 2) не зрозуміло, з яких підстав суд першої інстанції звільнив відповідачку від оплати житлово-комунальних послуг; 3) матеріали справи не містять доказів не надання будь-якої житлової послуги; 4) судом першої інстанції не було взято до уваги надані договори про обслуговування житлового багатоповерхового будинку (Т. 2, а. с. 79 80).

2.8 Узагальнені доводи сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористалась правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

2.9 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.06.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Бона Віта-БК» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2022 року. (Т. 2, а. с. 85 85 зворотна сторона).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.06.2022 року призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду. (а. с. 92).

02.11.2022 року від представника ТОВ «Бона Віта-БК» надійшли пояснення. Апелянт, зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо недоведеності надання житлово-комунальних послуг відповідачці та її їх фактичного отримання.В незалежності від використання споживачем комунальних послуг (окрім постачання теплової енергії), власник квартири у багатоквартирному будинку зобов`язаний здійснювати оплату житлових послуг, які в свою чергу пов`язані з утриманням спільного майна багатоквартирного житлового будинку.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянти посилаються в апеляційних скаргах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «Бона Віта-БК» підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

Відповідач ОСОБА_1 згідно договору з ТОВ «Стикон» від 19.07.2016 року купила майнові права на квартиру, загальною площею - 41,70 кв. м., у будинку, який будується за адресою - АДРЕСА_4 (Т. 1, а. с. 215 - 217).

Відповідно до акту передачі в експлуатацію торгово-офісного центру з 4-х секційним багатоповерховим ж/будинком з підземним паркінгом за адресою - АДРЕСА_4 від 06 жовтня 2017 року, з моменту підписання даного акту експлуатація будинку, обладнання та охорона будинку здійснюється ТОВ «Бона Віта-БК» (Т. 1, а. с. 10 11).

Відповідно до розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №328/01-06 від 30 серпня 2018 року «Про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна - торгово-офісному центру у комплексі з 4-х секційним багатоповерховим житловим будинком з підземним паркінгом за адресою - АДРЕСА_4 » зазначеному об`єкту присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 4).

Згідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, 17 липня 2017 року зареєстровано ТОВ «Бона Віта-БК», ідентифікаційний код юридичної особи - 41464822, вид юридичної діяльності, у тому числі, і комплексне обслуговування об`єктів (Т. 1, а. с. 12 - 13).

ТОВ «Бона Віта-БК» на підставі відповідних договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , здійснює нарахування та збирає оплату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку.

Позивачем укладено договори з ТОВ «ІНФОКС», в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення №10075 від 15.12.2017 року, з ТОВ «Престиж-ліфт» щодо технічного обслуговування та ремонту ліфтів №53/0 від 01.02.2018 року, №82/0 від 28.12.2018 року, №17/0 від 30.12.2020 року, з ТОВ «СОЮЗ» - про вивіз ТПВ від 06.03.2018 року № 506ОЖП92, з ТОВ «Техсервіс Груп» - про здійснення поточного технічного обслуговування (котельня) від 01.03.2018року № 04/18, з ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «ОРТУС» - про надання охоронних послуг від 01.09.2018 року № 01/09, №01/01 /БК від 01.01.2019 року, з ТОВ «САМСОН ГРУП- 06» - про надання охоронних послуг від 08.07.2019 року № 34/19, з ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «ОРТУС-груп» - про надання охоронних послуг 0107 БК від 01.07.2020 року, з ПАТ «Енергопостачальною компанією «Одесаобленерго» - про надання послуг з розподілу електричної енергії від 06.03.2019 року, з ТОВ «СТРАЖСПЕЦТЕХ» - про технічне обслуговування протипожежної системи від 03.01.2019 року, з ПП «ОЛІМП-ЮГ» - про надання послуг централізованого пожежного спостереження від 01.05.2019 року № 305-19-Н, з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - про постачання природного газу від 25.10.2018 року № 7048/18, від 25.10.2018 року № 7047/18, від 01.10.2019 року № 1006, з ФОП ОСОБА_2 - про надання клінінгових послуг від 01.03.2018 року №4/2018 (Т. 1, а. с. 21 167).

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Право власності на зазначену квартиру було зареєстроване - 16 травня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Іриною Михайлівною на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна серії АПП-084924, виданого 03 травня 2018 року, договору купівлі-продажу майнових прав серії КПИП-006801 від 19 липня 2016 року, технічного паспорту, виданого 08 травня 2018 року, додаткової угоди серії ДСкД-050982, виданої 14 липня 2017 року, додаткової угоди серії ДСкД-084923, виданої 02 травня 2018 року (Т. 1, а. с. 5, 203, 215-224).

Позивач вказує, що станом на 01 лютого 2021 року заборгованість відповідачки за період - з 01 грудня 2017 року до 01 лютого 2021 року складає 33 472,42 грн., з яких: - 28 981,59 грн. сума за надані житлово-комунальні послуги; - 3 123,73 грн. сума індексу інфляції за прострочений період; - 1 367,10 грн. сума 3% річних за прострочений період.

У висновку №ED-2502-1-1210.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 21 січня 2019 року судовий експерт Кріві Катерина Вікторівна зазначила, що в результаті проведеного обстеження було виявлено відсутність у квартирі внутрішнього оздоблення, побутового, сантехнічного обладнання, відсутність електро- та водопостачання. Експерт дійшла до висновку, що квартира АДРЕСА_3 не придатна для проживання протягом року (Т. 1, а. с. 207 - 214).

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду оскаржується апелянтом лише в частині відмови в задоволенні первісного позову ТОВ «Бона Віта-БК», а тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, його законність та обґрунтованість перевіряється тільки в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

3.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє споживача від обов`язку оплати послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку", витрати на управління багатоквартирним будинком, у тому числі включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічної переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку та інше.

Частиною 2 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку" визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, якщо рішенням зборів співвласник або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Частино 3 ст. 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання має право відповідно законодавства та Статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік, розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно частини шостої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду №285/4671/15-ц від 14.01.2019 року.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг, а також визначене коло учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник.

Зокрема, обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором.

Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком-оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Тобто, особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи має намір користуватися) цими послугами. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Судом встановлено, що між ТОВ «Бона Віта-БК» та ОСОБА_1 не укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, що сторонами не заперечується.

Відповідачка посилається на те, що вона не отримувала жодних житлово-комунальних послуг від позивача через те, що ТОВ «Бона Віта-БК» не під`єднало квартиру до електропостачання та водопостачання.

У висновку №ED-2502-1-1210.18 будівельно-технічного експертного дослідження від 21 січня 2019 року судовий експерт Кріві Катерина Вікторівна зазначила, що в результаті проведеного обстеження квартири було виявлено відсутність внутрішнього оздоблення, побутового, сантехнічного обладнання, відсутність електро- та водопостачання. Експерт дійшла до висновку, що квартира АДРЕСА_3 не придатна для проживання протягом року.

Приписами ч. 12 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів, з дня його прийняття в експлуатацію.

06 жовтня 2017 року, на підставі Акту передачі в експлуатацію, будинок, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , був переданий в управління ТОВ «Бона Віта-БК».

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бона Віта-БК» на підставі відповідних укладених договорів із постачальниками комунальних послуг забезпечує обслуговування, експлуатацію та поточний ремонт будівлі, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, нараховує та збирає плату за надані житлово-комунальні послуги із співвласників будинку, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 .

Встановлено, що позивачем укладено договори зТОВ «ІНФОКС», в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення №10075 від 15.12.2017 року, з ТОВ «Престиж-ліфт» щодо технічного обслуговування та ремонту ліфтів №53/0 від 01.02.2018 року, №82/0 від 28.12.2018 року, №17/0 від 30.12.2020 року, з ТОВ «СОЮЗ» - про вивіз ТПВ від 06.03.2018 року № 506ОЖП92, з ТОВ «Техсервіс Груп» - про здійснення поточного технічного обслуговування (котельня) від 01.03.2018року № 04/18, з ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «ОРТУС» - про надання охоронних послуг від 01.09.2018 року № 01/09, №01/01 /БК від 01.01.2019 року, з ТОВ «САМСОН ГРУП- 06» - про надання охоронних послуг від 08.07.2019 року № 34/19, з ТОВ «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО «ОРТУС-груп» - про надання охоронних послуг 0107 БК від 01.07.2020 року, з ПАТ «Енергопостачальною компанією «Одесаобленерго» - про надання послуг з розподілу електричної енергії від 06.03.2019 року, з ТОВ «СТРАЖСПЕЦТЕХ» - про технічне обслуговування протипожежної системи від 03.01.2019 року, з ПП «ОЛІМП-ЮГ» - про надання послуг централізованого пожежного спостереження від 01.05.2019 року № 305-19-Н, з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - про постачання природного газу від 25.10.2018 року № 7048/18, від 25.10.2018 року № 7047/18, від 01.10.2019 року № 1006, з ФОП ОСОБА_2 - про надання клінінгових послуг від 01.03.2018 року №4/2018 року № 1006, з ФОП ОСОБА_2 про надання клінінгових послуг від 01.03.2018 року №4/2018.

Таким чином, ТОВ «Бона Віта-БК» у відповідності до законодавства України здійснює управління будинком.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово- комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» законодавцем передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги, згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статті 360 Цивільного кодексу України, всі власники житлових та нежитлових приміщень зобов`язані, зокрема, укласти договір на надання житлово- комунальних послуг, сплачувати кошти за спожиті житлово-комунальні послуги.

Встановлено, що відповідачка є власником нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 16.05.2018 року, № 26207196 (а.с.5 т.1).

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України, від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

ТОВ «Бона Віта-БК» надавало за вказаною адресою послуги з управління будинком.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території.

На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність.

З наданої позивачем довідки про заборгованість за житлово-комунальні послуги власника квартири - ОСОБА_1 за період - з 01.12.2017 року по 01.02.2021 року не можливо встановити дійсну заборгованість, оскільки позивачем не було надано встановлених, затверджених у встановленому законодавством порядку та діючих тарифів на житлово-комунальні послуги, або договору про надання послуг з управління та обслуговування житловим комплексом з узгодженими його сторонам тарифами.

Відмовляючи у первісному позові ТОВ «Бона Віта-БК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено надання відповідачці та споживання останньою житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо мотивів відмови у задоволенні первісного позову.

У задоволенні позову необхідно відмовити саме за вищевказаних у даній постанові підстав відсутності затверджених відповідно до діючого законодавства або узгоджених сторонами тарифів з надання житлово-комунальних послуг.

За вищевказаних обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є частково доведеними.

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК» є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ТОВ «Бона Віта-БК» не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного обґрунтування підстав відмови у задоволенні первісного позову, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні первісного позову за вищевказаного обґрунтування.

3.6 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-БК», задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2022 року змінити в частині обґрунтування підстав відмови у задоволені позову.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 18 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе