Справа № 204/5472/22
Провадження № 2/204/1858/22
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Єрмак Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їх стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- змінити спосіб стягнення та збільшити розмір стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 р. у справі №204/6034/15-ц аліментів з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліментів на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 500 грн. 00 коп. до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) грошові кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. в рахунок стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2016 р. у справі №204/5292/16-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . У шлюбі в подружжя народилася дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач відмовлявся та станом на сьогодні продовжує відмовлятися добровільно надавати кошти на утримання спільної з Позивачем дитини, а саме на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо.

У зв`язку з цим Позивачем було подано позов про стягнення аліментів в результаті чого було ухвалено рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 р. у справі №204/6034/15-ц, яким було вирішено стягувати аліменти з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №66895987 Відповідач з березня 2019 року, тобто значно більше трьох місяців, не сплачує аліменти. Зокрема, останній, незважаючи на додаткові складнощі з утриманням дитини внаслідок дії воєнного стану, за 2022 рік взагалі не здійснив жодного платежу зі сплати аліментів.

Позивач мешкає разом з дитиною, намагається забезпечувати належний рівень матеріального забезпечення та всебічний розвиток дитини.

Станом на сьогодні дитина навчається в КЗО НМК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - технічко-економічний ліцей» ДМР. Тільки витрати на зошити для дитини у липні 2022 р. становили 700 грн.

Крім того, необхідно врахувати, що відбувається знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійне зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, у зв`язку з чим матеріальний стан Позивача також погіршився, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на проживання, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у вказаному рішенні суду. Таким чином, розмір аліментів на утримання дитини підлягає збільшенню шляхом зміни способу їх стягнення, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом.

Представник позивача в дане судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив суд проводити судове засідання у справі за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, зазначивши про невизнання позовних вимог в повному обсязі, у задоволенні позовних вимог просила відмовити.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що він вважає позовні вимоги необґрунтованими, позовну заяву не визнає, вважає її безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач ніколи не відмовлявся та не відмовляється добровільно надавати кошти на утримання спільної з Позивачем дитини.

Відповідно до рішення Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 у справі №204/6034/15-ц встановлено: «Відповідач... позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно». Таким чином, ані на момент постановлення рішення про стягнення з відповідача аліментів, що підтверджено рішенням суду, ані в подальшому Відповідач не мав наміру ухилятися від передбаченого обов`язку батька щодо утримання дитини. В період з 2019 року по 2021 рік Відповідач добросовісно, систематично надавав грошові кошти на забезпечення його сина - ОСОБА_3 .

За рішенням Красногвардійського суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 у справі №204/6034/15-ц встановлена сума аліментів складала 500 грн. 00 коп. щомісячно, але Відповідач систематично переказував та надавав готівкою Позивачу на утримання дитини значно більші суми коштів, іноді навіть по декілька разів на місяць. На підтвердження чого наявні платіжні доручення за період з 2019 по 2021 роки.

Відповідач не мав можливості належним чином виконувати обов`язок щодо сплати аліментів через дії Позивача, адже вона просила Відповідача не переказувати кошти на її банківський рахунок, аргументуючи тим, що на цьому рахунку наявний кредитний ліміт та вона не хоче, щоб на кошти, надані Відповідачем нараховувалися відсотки. На неодноразові вмовляння Відповідача відкрити окремий рахунок для сплати аліментів, Позивач відповідала відмовою.

Таким чином, не відмовляючись від обов`язку сплачувати аліменти, Відповідач надавав Позивачу кошти готівкою та здійснював відрахування на інші рахунки, визначені Позивачем, в тому числі на рахунок її батька - ОСОБА_4 . Відповідач також за власні кошти придбавав для сина одяг, подарунки, необхідні товари для школи та передавав Позивачу. Отже, Відповідач не може надати підтвердження сплати аліментів за кожен місяць, починаючи з 2019 року, адже безготівкові оплати не були ніяким чином зафіксовані, а доступу до рахунку, з якого здійснювалися перекази Позивачу та на інші рахунки, визначені Позивачем, Відповідач на даний час не має, адже цей рахунок було закрито 21.07.2022. Відповідач звертався до банку, клієнтом якого він був з метою отримання підтверджень грошових переказів Позивачу, але банк відмовив в наданні такої інформації оскільки Відповідач вже не є клієнтом цього банку.

Крім того, в період з 05.06.2021 по 11.06.2021 Позивач, Відповідач та їхній син разом відпочивали в м. Бердянськ. Білети та путівка були придбані за рахунок Відповідача. Отже, стосунки Позивача та Відповідача періодично налагоджувалися, вони проводили час сім`єю, тому Відповідач вважав, що відсутня потреба зберігати підтвердження фактів сплати аліментів.

Крім того, Відповідач не завжди мав технічну можливість здійснювати грошові перекази зі свого рахунку, а тому використовував рахунок своєї матері - ОСОБА_5 .

Щодо наявності відкритого виконавчого провадження, Відповідач також дізнався через мобільний додаток «Дія», ніяких повідомлень від виконавця не отримував. .

Важливо зазначити, що виконавче провадження №66895987 відносно ОСОБА_2 про примусове стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 було відкрито 28.09.2021, таким чином, Позивач більше трьох років не пред`являла виконавчий лист до примусового виконання, отримувала від Відповідача кошти та перешкоджала можливості Відповідачу належним чином виконувати свій обов`язок по утриманню дитини.

15.08.2022 було припинено підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 оскільки його майновий стан погіршився і в нього не вистачало коштів на щомісячну оплату Єдиного соціального внеску.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2016 року (арк.с.9-10).

У шлюбі в сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк.с.11).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 03 вересня 2015 року на користь ОСОБА_1 (арк.с.12-13, 24-25,34-35).

Відповідно до розрахунку державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у виконавчому провадженні 66895987, за період з березня 2019 року по грудень 2022 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів складає 40110, 25 грн. (арк.с.14,26,36).

Відповідно до довідки КЗО НВК № 61 «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів техніко-економічний ліцей» ДМР від 08.07.2022 року за № 491, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у навчальному закладі (арк.с.18).

Відповідно до Довідки № 010097 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, ОСОБА_1 зареєстрована разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 (арк.с.15,16).

Відповідно до платіжного доручення від 19.04.2019 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_4 перераховано 1000 грн. (арк.с.79).

Відповідно до платіжних доручень від 20.05.2019 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано по 1000 грн. (арк.с.80,81).

Відповідно до платіжного доручення від 20.08.2018 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 1000 грн. (арк.с.82).

Відповідно до платіжного доручення від 15.11.2018 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 1500 грн. (арк.с.83).

Відповідно до платіжного доручення від 18.02.2019 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 1000 грн. (арк.с.84).

Відповідно до платіжного доручення від 21.03.2018 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 500 грн. (арк.с.85).

Відповідно до платіжного доручення від 10.02.2018 року ОСОБА_5 на рахунок ОСОБА_1 перераховано 1000 грн. (арк.с.86).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.96-97).

Відповідно до меморіального ордера від 18.03.2018 року на рахунок ОСОБА_1 сплачено 505 грн., призначення: аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 (арк.с.126, 128,156, 157).

Відповідно до меморіального ордера від 16.04.2018 року на рахунок ОСОБА_1 сплачено 505 грн., призначення: аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 (арк.с.126 зворот, 128 зворот,158,15).

Відповідно роздруківки з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 28.09.2021 року Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відкрито виконавче провадження: боржник ОСОБА_2 , стягувач ОСОБА_1 (арк.с.88).

14.03.2019 року державним виконавцем Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за письмовою заявою стягувача (арк.с.131,154-155)

Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК» від 21.07.2022 року за №11599/47.5, відкритий на ім`я ОСОБА_2 поточний рахунок закрито 21.07.2022 року (арк.с.90).

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність фізичної особи підприємця ОСОБА_2 припинена (арк.с.91-91).

Відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, ОСОБА_1 працювала у ПАТ «Підприємство з експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» з 2019 року по липень 2021 року (арк.с.109-112).

Відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 з 06.07.2-21 року ОСОБА_1 перебувала на обліку у Дніпровському міському центрі зайнятості та отримувала допомогу по безробіттю. 01.04.2022 року ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю (арк.с.114).

Відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 за 2018 рік ОСОБА_2 отримано дохід у сумі 8154, 55 грн., у 2019 році отримано дохід у сумі 23151, 58 грн. (арк.с.170-171.181-182).

Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів за період з 1 кварталу 2018 року по 2 кварта 2022 року, ОСОБА_2 отримував дохід (арк.с.175-176).

Відповідно до роздруківки переписки з класного чату сплачено 700 грн. за зошити ОСОБА_6 (арк.с.19-20).

Відповідно до копії проїзних документів придбано квитки до м. Бердянськ на ім`я - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (арк.с.93,94,95).

Відповідно до статистичних даних щодо середньої заробітної плати за регіонами за місяць у 2022 році у Дніпропетровській області середня заробітна плата склала 14479 грн. (арк.с.42).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд не приймає в якості доказу у справі переписку з месенджера Телеграм, відповідно до якої відбувалося обговорення поїздки на море та витрат на поїздку, так як така переписка не стосується предмета спору у даній справі, не є такою, що підтверджує або спростовує фактичні обставини, на які посилалися сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

Відповідно до ст. 51 Конституції України дитинство являється об`єктом охорони держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Таким чином, ст. 273 СК України містить дві підстави для їх коригування: шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14.

Як встановлено з матеріалів справи рішенням Красногвардійського районного суду м Дніпропетровська від 12.10.2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум на одну особу за 2022 рік становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Позивач обґрунтовувала необхідність звернення до суду з позовною заявою недостатністю грошової суми у розмірі 500 грн. на місяць для забезпечення належних умов утримання та забезпечення дитини. При цьому, змінилося і матеріальне становище позивача, яка є безробітною.

Отже, вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги, що позивач має право вибору способу стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище, та сприятиме захисту інтересів дитини, відповідатиме належному забезпеченню дитини, відтак суд доходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів та стягнення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини, а також засадам справедливості, добросовісності та розумності, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на обох сторін по справі.

Заперечення відповідача на позовну заяву не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, не доводять перед судом неможливості сплачувати аліменти у розмірі ј частини від заробітку, та не спростовують право позивача на отримання аліментів на утримання дитини у частці від заробітку платника аліментів, а саме у ј частині. Щодо грошових переказів з рахунку ОСОБА_11 , яка є бабусею ОСОБА_10 , на рахунок ОСОБА_1 , то в даному випадку такі перекази не спростовують право позивача на зміну способу стягнення аліментів, та свідчать про добровільне прагнення бабусі допомогти ОСОБА_1 в забезпеченні дитини.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн., суд приходить до висновку, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано доказів понесення таких витрат, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.180, 181, 182, 192,273 СК України, ЗУ «Охорону дитинства», ст.ст.4,5,12,13,76-82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.10.2015 р. у справі №204/6034/15-ц, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 500 (п`ятисот) грн. щомісяця на ј частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 (сорок) коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук