Постанова

Іменем України

21 листопада 2022 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/11588/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Желепи О. В., Кравець В. А.,

за участю секретаря Ратушного А. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал"

на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 30 вересня 2021 року

в складі судді Мальцева Д. О.

у цивільній справі №761/27868/20 Шевченківського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал",

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічев Олег Миколайович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна,

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

У С Т А Н О В И В:

21 вересня 2021 року позивач ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Кірюшина А. А., подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилаючись на те, що рішенням суду від 18.05.2022 її позов задоволено, однак не вирішено питання про відшкодування судових витрат, просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал", Товариство)витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200 грн 00 коп.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року заяву задоволено та стягнуто з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 11 200 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаними додатковим рішенням та ухвалою суду, відповідач подавапеляційну скаргу, посилаючись на те, що додаткове рішення суду є необґрунтованим та незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставин, що мають значення при вирішення питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказував, що йомуне було надіслано заяву про ухвалення додаткового рішення та доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що в свою чергу позбавило його права на подання заяви про зменшення таких витрат. Вважав, що таким чином позивач та суд позбавили його права у доведенні своєї позиції щодо понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що є неприпустимим.

Зазначав, що пред`явлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу недоведений та є завищеним, оскільки позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних справ, ґрунтується на загальних відомих висновках, які вказані в постановах Великої Палати Верховного Суду і практику за такою категорією таких справ слід вважати усталеною.

Також зазначав, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витрати на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірними у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковим цінам на адвокатські послуги в аналогічних справах. Зокрема, посилаючись на рішення судів в аналогічних справах, зазначив, що середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 1 907,00 грн.

Резюмуючи викладене, вказав, що окрім неспівмірності витрат, ні заява про ухвалення додаткового рішення, на яку відповідач міг подати свої заперечення, ні будь-які докази на підтвердження понесення витрат позивачем не булонадіслано відповідачу, що взагалі виключає можливість стягнення витрат на професійну правничу допомогу з ТОВ "Вердикт Капітал" взагалі.

За наведених обставин просив скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києвавід 30.09.2021, ухваливши нове судове рішення, яким відмовити в ухваленні додаткового рішення та стягненні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Сторони та треті особи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`яивлися та своїх представників не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання та їхніх представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2021 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Вердикт Капітал" задоволено та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О. М. 30.01.2020 за реєстровим №11561.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та стягнуто з ТОВ "Вердикт Капітал" на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовано ст. 133, 137, 141 ЦПК України

Так, статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст. 137 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно з п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву від імені ОСОБА_1 подано її представником - адвокатом Кірюшиним А. А. (а.с. 1-5). До позовної заяви долучено Ордер на надання правничої допомоги на підставі Договору про надання правової допомоги №б/н від 16.04.2020 та копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 6-7). В Ордері зазначено, що Кірюшин А. А. здійснює надання правової допомоги ОСОБА_1 в Шевченківському районному суді м. Києва.

15 лютого 2021 року, тобто до ухвалення у справі рішення, представник ОСОБА_1 - адвокат Кірюшин А. А. подав заяву про стягнення понесених судових витрат. В даній заяві Кірюшин А. А. зазначив, що між ним та ОСОБА_1 16.04.2020 укладено Договір про надання правової допомоги, яким визначено, що він здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Печерському районному суді м. Києва, інших судах незалежно від їх предметної, територіальної та інстанційної юрисдикції у будь-яких спорах.

Враховуючи, що адвокатом позивача Кірюшиним А. А. подано позовну заяву, за результатами розгляду якої судом ухвалено рішення про задоволення позову, а під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач поніс витрати на правничу допомогу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що вирішуючи питання про розподіл витрат, які покладено на відповідача, судом не враховано положень статті 137 ЦПК України.

Як вже вказувалося вище, ч. 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витратна правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В частині 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Як вже вказувалося вище, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про понесення витрат на професійну правничу допомогу адвокат позивача - Кірюшин А. А. посилався на те, що інтереси ОСОБА_1 він представляє на підставі Договору про надання правової допомоги від 16.04.2020, в якому вони визначили, що адвокат здійснює представництво ОСОБА_1. в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Печерському районному суді м. Києва та інших судах, незалежно від юрисдикції.

Таким чином, в Договорі про надання правової допомоги зазначено, що адвокат Кірюшин А. А. здійснює представництво інтересів ОСОБА_1 в декількох судах.

До заяви про стягнення витрат адвокатом Кірюшиним А. А. долучено квитанцію до прибуткового касового ордера №48 від 21.09.2020, згідно якої від ОСОБА_1 адвокатом Кірюшиним А. А. прийнято 11 200,00 грн на підставі Договору про надання правової допомоги №б/н від 16.04.2020 (а.с. 59).

Проте, долучена адвокатом до заяви про понесення витрат вказана вище квитанція не містить відомостей про те, у якій саме справі та якого суду сплачено ці кошти за адвокатські послуги. А відтак така квитанція, зважаючи на те, що в Договорі про надання правової допомоги вказано про здійснення інтересів позивачки адвокатом Кірюшиним А. А. в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Печерському районному суді м. Києва, не дає можливості встановити у якій саме справі ОСОБА_1 сплачено адвокату Кірюшину А. А. за надання послуг правничої допомоги.

Однак, слід враховувати, що позовну заяву від імені ОСОБА_1 подав адвокат Кірюшин А. А., оскільки позовна заява ним підписана та долучено ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 в Шевченківському районному суді м. Києва.

Таким чином, наведені обставини підтверджують факт надання Кірюшиним А. А. правової допомоги ОСОБА_1 у даній справі.

Поряд з цим, колегія суддів враховує наступні обставини.

Як вказувалося вище, в лютому 2021 року позивачка звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила покласти на відповідача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн.

Матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачу копії заяви про ухвалення додаткового рішення, відповідно й не містять доказів отримання такої копії заяви відповідачем, що в свою чергу унеможливило подання останнім обґрунтованого клопотання про зменшення судових витрат.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ТОВ "Вердикт Капітал" посилалося на те, що пред`явлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу недоведений та є завищеним, оскільки позов про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складним, відноситься до категорії малозначних справ та до того ж ґрунтується на загальних відомих висновках, які вказані в постановах Великої Палати Верховного Суду і практику за такою категорією таких справ слід вважати усталеною.

Також скаржник посилався на те, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в аналогічних справах та є неспіврозмірною у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими цінами на адвокатські послуги в аналогічних справах, де середня вартість адвокатських послуг в аналогічних справах складає 1 907,00 грн.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт, що під час вирішення питання про судові витрати відповідач в першій інстанції фактично був позбавлений права подати клопотання про зменшення судових витрат, колегія суддів вважає, що таке клопотання підлягає розгляду судом апеляційної інстанції, з яким колегія суддів погоджується частково, враховуючи наступне.

Згідно правової позиції Велика Палата Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Крім того, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом немайнового характеру про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві, незважаючи на те, що вона підписана адвокатом, позивачкою не зазначено про можливі витрати на професійну правничу допомогу та було вказано, що витрати лише складаються із судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2020 дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В день відкриття провадження у справі - 16.10.2020 судом першої інстанції за заявою позивача також постановлено ухвалу про забезпечення позову, після чого 18.05.2021 ухвалено рішення про задоволення позову.

Аналіз наведених обставин вказує на те, що дана справа є нескладною, відноситься до категорії малозначних справ, а відтак не потребувала від адвоката позивача значних зусиль у наданні правничої допомоги, зокрема, таких як подання додаткових клопотань та участь в судових засіданнях.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що у даній категорії справ сформувалася стала судова практика, що в свою чергу не потребує додаткового правового аналізу з боку адвоката для складання документів та формування правової позиції у справі.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що визначений позивачем та підтриманий судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн є завищеним у даній категорії справ і з тих підстав, що в аналогічних справах, які наведені відповідачем та досліджені колегією суддів, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, середня вартість адвокатських послуг становить значно менше ніж 11 200,00 грн, а саме 1 907,00 грн.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що визначений позивачем та його адвокатом розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн є неспівмірним з позовними вимогами, зважаючи при цьому на складність справи та витрачений адвокатом час на надання відповідних послуг, а саме написання та подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 11 200,00 грн у суді першої інстанції не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи і виконаними адвокатом роботами.

Таким чином, відповідачем доведено підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про необхідність відмови у відшкодуванні витрат позивача на правову допомогу в повному обсязі, оскільки несвоєчасне подання стороною розрахунку витрат на правничу допомогу, що позбавило іншу сторону подати обґрунтовані заперечення та клопотання про зменшення таких витрат, не є абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Так, як зазначив Верховний Суд в постанові від 14.12.2021 у справі №922/676/21,у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Більше того, право відповідача на подання клопотання про зменшення судових витрат відновлено під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За вказаних обставин, а також керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Беручи до уваги те, що суд першої інстанції допустився порушення норм процесуального права, а колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для зменшення судових витрат, то додаткове рішення суду в силу ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначеного розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки скаржник просив скасувати додаткове рішення та повністю відмовити в ухваленні додаткового рішення щодо судових витрат, а колегія суддів дійшла висновку про зменшення таких витрат, то апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" - задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року - змінити, зменшивши розмір витрат на професійну правничу допомогу з 11 200 грн 00 коп. до 3 000 грн 00 коп.

Викласти резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (; місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

В. А. Кравець