Провадження № 22-ц/4808/1087/22
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Барков
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Девляшевського В. А.,

Луганської В. М.,

секретар Мельник О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2022 року в складі судді Татарінової О.А., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію, з участю третьої особи приватного нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Лариси Тарасівні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування рішення про державну реєстрацію.

Позов обґрунтовано тим, що нею спільно із ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі побудовано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2010 року по справі № 2177/2010 проведено реальний розподіл цього будинковолодіння. ОСОБА_3 виділено в натурі Ѕ частину домоволодіння: в підвалі столову 21,4 кв.м, коридор 7,0 кв.м, вбиральню 2,3 кв.м, басейн 14,2 кв.м, сауну 2,2 кв.м, ванну 4,2 кв.м, в основній частині будинку житлову кімнату 55,5 кв.м, а всього 106,8 кв.м. ОСОБА_2 виділено в натурі Ѕ частину домоволодіння: в підвалі сходову клітку 9,8 кв.м, котельню 15,4 кв.м, гараж 16,5 кв.м, тамбур 5,3 кв.м, комору 16,6 кв.м, в основній частині будинку тамбур 3,1 кв.м, сходову клітку 10,2 кв.м, кухню 17,0 кв.м, житлову кімнату 17,4 кв.м, а всього 111,3 кв.м. Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01 лютого 2011 року її квартирі присвоєно поштову адресу АДРЕСА_2 , а квартирі ОСОБА_3 АДРЕСА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне йому майно. Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л. Т. 27 жовтня 2020 року відповідачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Зазначала, що вказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом є незаконним, оскільки при визначенні частки не враховано рішення Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2010 року, не враховано площі домоволодіння здані в експлуатацію та не враховано відсутність поштової адреси: АДРЕСА_1 . У зв`язку із наявністю підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вважала, що скасуванню підлягає і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54795315 від 27 жовтня 2020 року.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_2 просила суд визнати недійсним свідоцтво про право власності за заповітом від 27 жовтня 2020 року, зареєстроване в реєстрі за № 3937, на Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 278,4 кв.м, житловою площею 123,3 кв.м та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їхобтяжень № 54795315 від 27 жовтня 2020 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2022 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л. Т. 27 жовтня 2020 року та зареєстроване в реєстрі за № 3937 на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . В решті вимог відмовлено.

Також стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що після проведення реального розподілу домоволодіння між співвласниками спільна часткова власність ОСОБА_3 на спірне домоволодіння припинилась. Тому видача приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квачак Л. Т. 27 жовтня 2020 року свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 порушує права позивачки. Оскільки суд прийшов до переконання про задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то відповідно дочастини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація набуття речових прав на Ѕ частку спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами припиняється. А тому суд вважав, що відсутні підстави для задоволення позову в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їхобтяжень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на не повне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що, дійсно, рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2010 року у справі № 2177/2010 проведено реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Разом з тим, ніхто з них не звертався до державного реєстратора для внесення відповідної інформації до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки станом на час видачі свідоцтва про право на спадщину булла відсутня інформація щодо поділу будинку на дві квартири, то приватний нотаріус правомірно видав свідоцтво на домоволодіння АДРЕСА_1 . Крім того, таке свідоцтво видане тільки на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке перебувало у власності ОСОБА_3 на момент його смерті. А тому вважає, що суд безпідставно задовольнив позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Також вказує, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилалась на частину 1 статті 1301 ЦК України, відповідно до якої свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Правовою підставою для спадкування ОСОБА_1 на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 був заповіт ОСОБА_3 . А отже, він мав право на спадкування.

У відзиви на апеляційнускаргу третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л. Т. просить апеляційну скаргу задовольнити вказуючи на відсутність підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що рішення місцевого суду оскаржене в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а тому переглядається тільки в частині вирішення цієї вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Феденчука І. М., які просили скаргу задовольнити, пояснення представника позивачки адвоката Сікомаса С. В., який просив залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 19 липня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належало на праві приватної власності будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17 червня 2010 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2010 року, задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння і визначення порядку користування земельною ділянкою. Проведено реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 виділивши: ОСОБА_3 в натурі Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме такі приміщення в підвалі (літ. А1) столову 21,4 кв.м, коридор 7,0 кв.м, вбиральню 2,3 кв.м, басейн 14,2 кв.м, сауну 2,2 кв.м, ванну 4,2 кв.м, в основній частині будинку житлову кімнату 55,5 кв.м, а всього 106,8 кв.м, що становить 48,97% від загальної корисної площі будинку або 51,04% від загальної вартості будинку (на схемі розподілу оранжевим кольором). ОСОБА_2 в натурі Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме такі приміщення: - в підвалі (літ. А1) сходову клітку 9,8 кв.м, котельню 15,4 кв.м, гараж 16,5 кв.м, тамбур 5,3 кв.м, в підвалі (літ. А2) комору 16,6 кв.м., в основній частині будинку тамбур 3,1 кв.м, сходову клітку 10,2 кв.м., кухню 17,0 кв.м, житлову кімнату 17,4 кв.м., а всього 111,3 кв.м., що становить 51,03% від загальної корисної площі будинку або 48.96% від загальної вартості будинку (на схемі розподілу виділені фіолетовим кольором) (а.с. 6-8).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 01 лютого 2011 року № 65 «Про присвоєння поштових адрес» квартирі ОСОБА_2 вирішено присвоїти поштову адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

19 грудня 2018 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк С. В. посвідчено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за № 1866, відповідно до якого ОСОБА_3 все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він матиме право заповідає ОСОБА_1 (а.с. 30).

Згідно із свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 31 березня 2020 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29).

27 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л. Т. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 3937 на майно ОСОБА_3 . Яке складається із Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю на підставі рішення Івано-Франківського міського суду, справа № 2177/2010 від 17 червня 2010 року, право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Майно, на частку якого видано свідоцтво, складається з: житловогобудинку, зазначеного в плані літерою «А», загальною площею 278,4 кв.м, житловою площею 123,3 кв.м, сараю, зазначеного в плані літерою «Б», воріт, зазначених в плані під №1, огорожі, зазначеної в плані під №2, огорожі, зазначеної в плані під №3, огорожі, зазначеної в плані під №4.

За змістом довідки ОКП «Івано-Франківськеобласне бюро технічної інвентаризації» від 03 червня 2020 року станом на 19 липня 2002 року (момент здійснення права власності) до складу домоволодіння входили: житловий будинок площею 218,1 кв.м, сарай площею 26,2 кв.м, колодязь площею 8,0 кв.м, ворота площею 21,0 кв.м, огорожа площею 34,5 кв.м, огорожа площею 78,8 кв.м. Згідно архівних даних за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Було зареєстровано право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності свідоцтво про право власностівід 19 липня 2002 року, видане Івано-Франківським МУЖКГ згідно рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 18 червня 2002 року № 217. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 19 липня 2002 року реєстровий запис № 7816, книга № 212. Переходів права власності на даний об`єкт ОКІП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а.с. 87).

Відповідно до статті 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) відфізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншихосіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями статті 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

При цьому, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за іншихпідстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Оскільки рішенням Івано-Франківськогоміського суду від 17 червня 2010 року частки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у домоволодінні АДРЕСА_1 були виділені в натурі, це домоволодіння як єдиний об`єкт припинило своє існування і у кожного з них виникло право власності на виділену частку як на окремий об`єкт нерухомості, тобто на квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 .

Тому вказавши у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, що майно, на Ѕ частку якого видається спадщина, складається із житлового будинку № 45 літ. А з господарськими будівлями та спорудами, приватнийнотаріус не врахував, що це майно як об`єкт цивільних прав на момент видачі свідоцтва вже не існувало та власником визначеної рішенням суду частини цього майна булла позивачка.

Враховуючи вищенаведене доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено, тому оскаржуване рішення необхідно залишити без змін.

Керуючисьстаттями 367, 368, 374, 375, 381384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2022 року.

Судді В.М. Барков

В.А. Девляшевський

В.М. Луганська