Справа № 127/4772/22
Провадження № 2/127/705/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Голодняк В.Ф.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання права користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , через свого представника ОСОБА_5 , звернулися в суд з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визнання права користування житлом.

Позовні вимови мотивовані тим, що позивачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала ОСОБА_6 , яка 1993 року склала заповіт на користь свого брата ОСОБА_7 . У свою чергу, ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , яка від першого шлюбу мала сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , та ОСОБА_10 переїхав проживати до ОСОБА_6 за її згоди. 13.08.2018 року раптово помирає ОСОБА_6 , поховання та оплату ритуальних послуг здійснював ОСОБА_10 . Після смерті у 2018 році ОСОБА_6 , до вказаної квартири переїхали проживати позивачі. Переїзд до спірної квартири був вимушений, так як свого житла позивачі не мають, та опинилися в скрутних життєвих обставинах, так як 18-річна ОСОБА_2 захворіла на онкологічне захворювання та проходила курси лікування хіміотерапією. Таким чином, позивачі просили суд визнати за ними право на користування житловим приміщенням та укладення договору житлового найму на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 22.02.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

01.04.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.04.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, роз`яснено учасникам справи право на подання заяв по суті спору, відзиву на позов та відповіді на відзив.

17.05.2022 року на адресу суду від представника відповідача ВК ВМР Мельника С.С. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник зазначив, що ВК ВМР при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Ухвалою суду від 29.08.2022 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. На адресу суду від представника позивачів ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримали та просила задовольнити. Судові витрати просили залишити за ними.

Представник відповідача ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей ВМР в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1993 року, ОСОБА_6 є власнком квартири АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири 43,5 кв.м. (а.с.18).

Крім того, з Технічного паспорта також вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 на праві приватної власності (а.с.19).

30.11.1993 року ОСОБА_6 склала Заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все те, що належало їй на день смерті і на що вона за законом буде мати право, в тому числі і належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповідає своєму брату - ОСОБА_7 (а.с.23).

Факт родинних зв`язків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується відповідними Свідоцтвами про народження.

Згідно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.13).

Згідно Свідоцтва про народження №192, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.14).

У свою чергу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16.01.1975 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м.Вінниці. Після зерєстрації шлюбу дружині визначено прізвище ОСОБА_15 (а.с.15).

Крім того, як вбачається з Свідоцтва про припинення одруження №762 від 29.11.1967, до шлюбу з ОСОБА_7 ОСОБА_14 була у шлюбі з ОСОБА_16 , шлюб між якими був розірваний. Після розірвання шлюбу визначено їй прізвище ОСОБА_17 . (а.с.16).

За час перебування у шлюбі у ОСОБА_16 та ОСОБА_18 ( ОСОБА_14 ) народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.17).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , про що 20.09.2001 року зроблено запис №2549 (а.с.21).

Також, як вбачається з Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №2241 (а.с.22).

Вирати по похованню ОСОБА_6 поніс ОСОБА_9 , відповідно до свідоцтва про поховання від 15.08.2018 року (а.с.25).

Як зазначають позивачі вони переїхали проживати у спірну квартиру після смерті ОСОБА_6 , оскільки там проживав батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_9 .

З Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 вбачається, що батьками ОСОБА_1 , 28.01.1980 року записані ОСОБА_9 та ОСОБА_19 (а.с.17, зворот).

Окрім ОСОБА_1 , у спірній квартирі також проживає її чоловік ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 , та внук ОСОБА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 18.07.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.12).

Факт родинних відносин позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_7 (а.с.10).

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є сином ОСОБА_2 , відповідно до Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_8 (а.с.11).

Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування ВМР №01-00-011-86108 від 17.12.2021 року, недоцільним є виселення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з квартири АДРЕСА_2 (а.с.30).

Дослідивші інші докази по справі, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. Однак, у зв`язку з тим, що спадкоємець після смерті ОСОБА_6 , який вказаний у заповіті (її брат) - ОСОБА_7 помер до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а заповіту на ім`я дружини померлого ОСОБА_20 ОСОБА_21 (яка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 ) від імені ОСОБА_6 не було складено, Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 не могло бути видане ОСОБА_21 . Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2019 року (а.с.24).

Таким чином, квартира АДРЕСА_2 , за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2021 року по справі №127/28393/20 було визнано відумерлою спадщиною та передано у власність Вінницької міської територіальної громади в особі Вінницької міської ради.

Оскільки у позивачів немає іншого житла, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, останні просять визнати за ними право користування житловим приміщенням та укласти відповідний договір житлового найму квартири, оскільки вони з 2018 року проживають у спірній квартирі (а.с.29).

Факт постійного проживання позивачів підтверджується Актами про проживання (а.с.31-33).

Крім того, позивачами постійно сплачуються комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями та розрахунковими книжками за період з 2015-2021 роки (а.с.35-43).

Також, позивачка ОСОБА_2 страждає на онкологічне захворювання, як зазначено в Виписці амбулаторного хворого (а.с.35).

Статтею 47 Конституції України передбачено: кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Житлові права громадян врегульовані ст. 9 ЖК України. Зокрема, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Згідно із ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

В судовому засіданні встановлено, що позивачі вселилися в квартиру АДРЕСА_2 на законних підставах, постійно проживають в квартирі, несуть витрати по утриманню і сплаті житлово-комунальних послуг, законність їхнього проживання не оспорюється відповідачем, вимоги про усунення перешкод у користуванні житлом протягом усього часу проживання в квартирі ні виконавчим комітетом Вінницької міської ради, ні іншими особами не заявлялись.

Іншого житла позивачі не має, що свідчить про те, що вони мають достатні та триваючі зв`язки з конкретним місцем проживання, а зазначене житлове приміщення є в цілому його «житлом» у розумінні статті 8 Конвенції.

Тому позивачі мають право на офіційне визнання за ними права користування квартирою АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв.м.

Враховуючи те, що квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Вінниці, а виконавчий комітет є уповноваженим органом, суд вважає необхідним зобов`язати виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з позивачами договір найму квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,5 кв.м.

Судові витрати за клопотанням позивачів слід залишити за ними.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 58, 61, 63 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право на користування житловим приміщенням, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради укласти з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , договір найму квартири АДРЕСА_2 .

Судові витрати залишити за позивачами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_10 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 (в інтересах якого діє ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_11 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Виконавчий комітет Вінницької міської ради, , адреса: м.Вінниця, вул.Соборна, буд.59.

Третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, , адреса: м.Вінниця, сул.Соборна, буд.50.

Повний текст судового рішення складено 10.11.2022 року.

Суддя: