Житомирський апеляційний суд
Категорія 76 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у м. Житомирі цивільну справу №296/10069/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання,

за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Анциборенко Н.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі - ГУНП в Житомирській області) на його користь 3%річних у розмірі 13543,50грн., втрати від інфляції - 29249,54 грн., витрати по сплаті судового збору 908 грн. та витрати на правничу допомогу 10 000 грн. В обґрунтування позову зазначав, що наказом ГУНП в Житомирській області від 25.03.2016 №53 о/с його звільнено з органів поліції за п.2 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Згідно виписки із акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22.04.2016 серії 12 ААА №514328 з 08.04.2016 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби.

В серпні 2016 року він звернувся до ГУНП в Житомирській області із заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням інвалідності, проте відповідач повернув йому матеріали про призначення одноразової допомоги без розгляду, тому він звернувся до суду.

17 липня 2017 року рішенням Корольовського районного суд м. Житомира визнано: -неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленого листом від 22.08.2016 №1495/29/05-2016; - неправомірною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України документів, передбачених в п.8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850; - зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 року № 850.

У жовтні 2018 року позивач повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області з письмовою заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням третьої групи інвалідності. Проте, 15.10.2018 листом №1426/29/105/05-2018 відповідачем було йому відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги та зазначено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги можлива у разі відповідності висновку МСЕК до випадків, передбачених статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію».

05 грудня 2019 року позивач знову звернувся до Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області, але листом від 27.12.2019 за №1555/29/105/05-2019 йому знову відмовлено у виплаті одноразової допомоги.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 по справі № 240/927/20 визнано: - протиправною відмову Головного Управління Національної поліції в Житомирській області в призначені та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. ст. 97, 99 Закону України «Про національну поліцію»; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності III групи, що настала внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до ст. ст. 97, 99 Закону України «Про національну поліцію», Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату з урахуванням висновків суду.

Зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 158900 грн. Головне управління Національної поліції в Житомирській області виконало 29 вересня 2021 року.

Позивач вважав, що грошове зобов`язання у Головного управління Національної поліції в Житомирській області виникло саме 22.08.2016, тобто в день, коли йому вперше було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 158900 грн., позивач вважає, що має право на застосування наслідків, передбачених ст.625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних у розмірі 29249,54 грн. та 13543,50грн. відповідно.

Крім того, зазначає, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. і на сплату судового збору в сумі 908 грн. На підставі наведеного просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 13543 грн. 50 коп., втрати від інфляції у розмірі 29249 грн. 54 коп., а всього 42793 грн. 04 коп.; 908 грн. витрат по сплаті судового збору та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Житомирській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у позивача на день надання відповідей-листів ГУНП в Житомирській області від 22.08.2016 за № 11495/29/05/2016 та від 15.10.2018 №1426/29/105/05-2018 була відсутня підстава на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку тим що ним не були надані акти про розслідування нещасного випадку, що є обов`язковою умовою для розгляду питання про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком №4. Акт про нещасний випадок невиробничого характеру та акт розслідування нещасного випадку були видані ліквідаційною комісією УМВС України в Житомирській області 28 жовтня 2019 року після проведення розслідування. Отже підстави для належного розгляду питання щодо отримання позивачем одноразової грошової допомоги виникли тільки після отримання вказаних актів та повторного звернення позивача до ГУНП 10.12.2019, що судом першої інстанції проігноровано.

Виходячи із норми ст.99 Закону України "Про Національну поліцію" позивач набув право на виплату одноразової грошової допомоги в певному розмірі в момент прийняття рішення ГУНП в Житомирській області - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату, тобто 23.07.2021 - день затвердження висновку про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 158 900 грн.

Крім того, одноразова грошова допомога виплачується не в день звернення позивача, а у відповідності до норм спеціального законодавства ст.ст. 97-101 Законом України Про Національну поліцію та наказу МВС України від 11.01.2016 №4 -Порядком.

Отже, при вирішенні питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги ГУНП діяло виключно в межах чинного законодавства, чітко виконуючи усі етапи призначення такої допомоги та прийняло рішення про виплату ОГД з прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня 2021, в якому прийнято рішення про виплату (23.07.2021).

Щодо витрат на правничу допомогу, яка задоволена судом першої інстанції у повному обсязі у розмірі 10000 гривень, ГУНП в Житомирській області вважає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, що відповідає правовому висновку наведеному у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17 та від 16.09.2019 у справі №755/6702/16-а.

У поданому відзиві адвокат Приведьон В.М., посилаючись на законність та обґрунтованість рішення районного суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що між ним та ОСОБА_1 був укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до п.4.2 даного договору гонорар адвоката становить 10000 грн. та визначається детальним описом та розрахунком наданих послуг, тому суд правильно стягнув такі витрати.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.10.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та призначено до розгляду.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга повинна бути задоволена з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Житомирській області від 25.03.2016 №53 о/с ОСОБА_1 звільнено з органів поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію"(через хворобу).

Згідно виписки із акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 22.04.2016 серії 12 ААА №514328 з 08.04.2016 позивачеві встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності.

Листом від 22.08.2016 №1495/29/05-2016 ГУНП в Житомирській області відмовило у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що рішенням Житомирської обласної МСЕК №2 від 22.04.2016 року позивач був визнаний інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а не з проходженням служби в поліції.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 17.07.2017 визнано неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленого листом від 22.08.2016 №1495/29/05-2016; визнано неправомірною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України документів, передбачених в п.8 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції"від 21.10.2015року №850; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Житомирській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" від 21.10.2015 року № 850.

03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності.

Листом від 15.10.2018 №1426/29/105/05-2018 ГУНП в Житомирській області відмовило у задоволенні заяви у зв`язку з тим, що правові підстави нарахування та виплати вказаної грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" відсутні, а також зазначило, що не надано акти про розслідування нещасного випадку.

10 грудня 2019 року позивач знову звернувся до Головного управління Національної поліції в Житомирській області із заявою про виплату названої грошової допомоги.

Листом від 27.12.2019 №1555/29/105/05-2019 відповідач відмовив у задоволенні заяви у зв`язку з невідповідністю п.4 ч.1 ст.97, ч.6 ст.100 Закону та пп.4 п.4 р.1 Порядку, оскільки травма була отримана в позаслужбовий час, поза робочим місцем, в побуті.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 у справі №240/927/20 визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Житомирській області в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.97,99 Закону України "Про Національну поліцію". Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності III групи, що настала внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до ст.97,99 Закону України "Про Національну поліцію", Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату з урахуванням висновків суду.

23.07.2021 на підставі рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.12.2020 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 у адміністративній справі №240/927/20 начальником ГУНП в Житомирській області затверджено висновок про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у розмірі 158900, 00 грн.

Начальником ГУНП в Житомирській області було видано наказ від 26.07.2021 № 873 про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при надходженні коштів на зазначені цілі, передбачені державним бюджетом, які він отримав 29.09.2021 у розмірі 158900,00 грн.

27 липня 2021 року на ДФЗБО НП України направлено розрахунок потреби в коштах для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського. Вказані кошти в розмірі 158900 грн. позивач отримав 29.09.2021.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати одноразової грошової допомоги у сумі 158900 грн., а тому у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.

Апеляційний суд не погоджується із такими висновками місцевого суду з таких підстав.

Як встановлено ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

За приписами статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України міститься у розділі І Загальні положення про зобов`язання книги 5 ЦК України, тому приписи цього розділу поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з приводу виплати одноразової грошової допомоги.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 у справі №750/5104/17.

Що стосується питання моменту виникнення даного грошового зобов`язання і правових підстав для його виплати, то колегія суддів виходить із таких міркувань.

Статтею 97 Закону України «Про національну поліцію» (надалі Закону) передбачено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення йому групи інвалідності.

Частиною першою цієї статті, зокрема, передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі-одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.2 ст.97 Закону).

За змістом п.1 пп.2 розділу ІІ Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом МВС України 11.01.2016№4 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21.09.2017 №788) днем виникнення права на отримання ОГД є: у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Отже, цим Порядком пов`язується із днем встановлення інвалідності право на отримання одноразової допомоги, а не її виплату. За правовим змістом ці поняття не є тотожними.

Рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови (п.3 розділу ІV Порядку).

ОГД виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження, в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання органів поліції або навчальних закладів (п.7 розділу ІV Порядку).

Отже, в даному випадку з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із запереченням відповідачем права позивача на отримання одноразової допомоги, ОСОБА_1 оскаржував відмову в суді і таке право позивач набув за рішенням суду від 28.12.2020, яке набрало законної сили на підставі постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 року.

На виконання зазначеного судового рішення із дотриманням строків, передбачених Порядком, одноразова грошова допомога 23.07.2021 була призначена і виплачена позивачеві 29.09.2021, а відтак дане грошове зобов`язання не є простроченим і відсутні правові підстави для застосування норм ст.625 ЦК України.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі ст.141 ЦПК України стягненню з позивача підлягають понесені відповідачем витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Житомирській області 1362 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді