Справа № 211/1832/22
Провадження № 2/211/2518/22
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення позову без руху

14 листопада 2022 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

без участі сторін,

розглядаючи справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів, -

встановив:

В провадженні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів.

Ухвалою суду від 02 червня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Разом з тим, зі змісту ч.1 ст.185 ЦПК України слідує, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Можливість залишення позовної заяви без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України також передбачена й після відкриття провадження по справі, що визначено п.8 ст.257 ЦПК України.

Суд, враховуючи надані сторонами докази, вважає, що позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України, оскільки вона не містить:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту заявленого ОСОБА_1 позову слідує, що йому відмовлено у видачі спадкових коштів у розмірі 1200 євро, так як вони були зараховані померлій помилково, однак самої відмови до позову не додає. Натомість банк до суду надав лист від 31.03.2022 року № 20.1.0.0/7-220330/2837 щодо вчинення необхідних дій для отримання вказаних коштів спадкоємцем. Однак позивач не посилається на докази, чи вчинені ним відповідні дії, та результати розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Вищенаведені пункти позивачем не виконані.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач зазначає, що відповідно до ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору через те, що позов пов`язаний з порушенням його прав.

Суддя не погоджується з твердженнями заявника про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору з огляду на наступне.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Отже, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак в порушення даних вимог закону, позивач у своїй позовні заяві взагалі не посилається на зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, потребують уточнень обґрунтування позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про захист прав споживачів» та його звільнення від сплати судового збору.

Оскільки позовна не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, то згідно ч.1 ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати позивачеві 10-денний строк для усунення виявлених недоліків, перебіг якого обчислювати з дня вручення копії даної ухвали.

Відповідно до ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175і177 цього Кодексу, позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що провадження у справі відкрито, за позовною заявою поданою без додержання вимог,викладених уст.ст.175-177 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків, при цьому роз`яснити позивачу, що відповідно до положень п.8 ч.1ст.257ЦПК України в разі не усунення вказаних недоліків у зазначений судом строк, його позовна заява буде залишена без розгляду.

Керуючись ст.ст.175-177, 185, 257, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надати або направити позивачу та його представнику після складання її повного тексту за адресою, вказаною в позовній заяві для виконання.

У разі невиконання ухвали суду позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 листопада 2022 року

Суддя: Н. О. Сарат