ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/1619/21 Номер провадження 22-ц/814/2072/22Головуючий у 1-й інстанції Рубіжний С.О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Абрамова П.С., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Рубіжного С.О., повний текст судового рішення виготовлено 17.01.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківводоканал» про захист прав споживачів та відшкодування шкоди. Просила суд стягнути з відповідача в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 36 710 грн., та моральну шкоду в розмірі 36 710 грн., а всього 73420 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1 . Водопровідна мережа по вулиці існує майже 100 років, на ній відбувалися численні пориви, вона була забита відкладеннями. Замість повної заміни трубопроводів, КП «Харківводоканал» з 24.09.2019 р. почав гідродинамічне прочищення вуличної мережі по АДРЕСА_2 , з якої відбувається водопостачання її будинку. Роботи проводили наступним чином: через кожні 50-100 м викопували ями-траншеї і розрізали існуючий трубопровід; через утворені отвори у кожний відрізок подавали водовоздушну суміш під надвисоким тиском. Оскільки роботи провадились довгий період, внаслідок атмосферних опадів траншеї з відкритими отворами на трубах замулювались ґрунтом, туди потрапляли забруднення з поверхні дороги або навіть усіляка тваринна живність.

Після завершення прочищення відрізки чавунного трубопроводу з`єднали муфтами, а потім систему промивали малим напором води з сусідньої ділянки без додавання будь-яких дезінфікуючих речовин.

ОСОБА_1 вказує, що вона є дипломованим фахівцем з водопостачання та каналізації. Все життя працювала згідно фаху: спочатку - у Харківському Водоканал проекті, де зокрема, розробляла робочу документацію по водопостачанню м. Харкова з каналу Дніпр-Донбас (блок очисних споруд, насосні станції), потім - у Українському Державному науково-дослідному інституті водопостачання, водовідведення та охорони навколишнього природного середовища «УКРВОДГЕО», захищено дисертацію на ступінь кандидата технічних наук.

Маючи як фаховий, так і особистий інтерес, позивач ретельно спостерігала за таким своєрідним «ремонтом» зношеної мережі, та вела відповідні записи, аналізуючи його доцільність та можливі наслідки, направляла скарги в мерію та відповідачу.

Після такого «прочищення» з розподільного колодязя на перехресті вул. Лисенка та вул. Перовської, де розташована запірна арматура, на проїзжу частину упродовж багатьох місяців повторювалися протічки води.

Також, як при проведенні робот, так і при вводі прочищеної мережі в експлуатацію не дотримувались санітарні норми, що призвело до подачі споживачам забрудненої води. Це все особливо проявилося у позивача, оскільки її домоволодіння знаходиться на розі вулиць першим від водорозподільного колодязя. Періодично відповідач залишав споживача без води на довготривалий строк. Після завершення робіт у результаті такого способу «прочистки» у будинок позивача вода стала поступати нерегулярно та з малим напором, відтоді вона набула коричневого кольору, а також відчувався запах заліза та ГСМ.

1-2 жовтня 2019 року внаслідок чергового пориву на мережі воду знов відключали і з 03.10.2019 р. у позивача крани подавали іржаву воду в безнапірному режимі, ні колонка, ні пральна машина не включалися; та ж ситуація спостерігалася і у сусідів навпроти. Позивач скаржилася в службу 1533, керівництву ХВК та місцевій владі, але до покращення водопостачання ці звернення не призвели. Позивач знайшла й найняла майстра, якому вдалося дещо підвищити тиск води у будинку, він зміг прочистити від бруду тільки частину вводу, яка виявилася засміченою твердими частками окалини та ґрунту, які надійшли туди після продувки вуличної мережі. Знаходячись у такій скрутній ситуації, позивач неодноразово зверталася зі скаргами до відповідача, мерію та Держпродспоживслужбу.

Фахівці Держпродспоживслужби 11.11.2019 р. відібрали у ОСОБА_1 з крану проби води, та у грудні 2019 р. надали відповідь Головного Управління Держпродспоживслужби від 04.12.2019 р., в якій зазначено, що якість води, відібраної в домі позивача, не відповідає нормам на воду питну та пропонується не використовувати її в їжу, для миття посуду та інших побутових потреб. Крім того, КП «Харківводоканал» відмовив ОСОБА_1 у перерахунку плати за водокористування, вказавши невірну дату відключень води у вересні-жовтні 2019р. Завдяки слабому тиску води ОСОБА_1 вже багато років не в змозі встановити лічильник, так як на ньому, як і на іншій арматурі, відбувається значне падіння тиску, й без того малого, і тому вже багато років переплачує за споживання води.

Позивач вважає, що вищенаведені дії відповідача нанесли їй матеріальну і моральну шкоду.

Моральна шкода полягає у моральних та фізичних стражданнях, які ОСОБА_1 відчула при відключенні води та продовжувала відчувати після подачі у її оселю забрудненої води, необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя у цих умовах. Починаючи з жовтня 2019р. ОСОБА_1 вимушена приносити воду для пиття від знайомих, що мешкають по АДРЕСА_3 , або купувати «Роганську» один раз на тиждень з цистерни. З грудня 2019р., після отримання відповіді Держпродспоживслужби щодо біологічного забруднення водопровідної води, від якої ОСОБА_1 заразилася стафілококом, вимушена постійно кип`ятити її для вмивання, миття посуду, овочів, фруктів, інших потреб, використовуючи дорогий газ, та інші пов`язані з цим незручності.

Неналежне надання послуг відповідачем: тривале залишення без водопостачання, подача забрудненої води, не реагування на звернення або надання інформації, яка не відповідає дійсності, і взагалі неправильне технічне та санітарне обслуговування водопровідної мережі, з якої подається вода в помешкання ОСОБА_1 призвели до виникнення в неї стрессу. Позивач є літньою людиною, має багату кількість хронічних захворювань усіх органів та систем організму: серцево-судинні, ендокринні, опорно-рухового апарату, бронхо-легеневі, органів ШКТ та ін. Повна відсутність води у вересні-жовтні 2019р., необхідність доставки її з інших вулиць з хворим серцем, руками, ногами і хребтом, потім подальша тривала подача у будинок позивача забрудненої води, призвели до загострення цих існуючих хронічних захворювань. В позивача виникла ще й нова хвороба золотистий стафілокок 5-го ступеня унаслідок використання так званої «питної води» з водопроводу на протязі двох місяців.

Стрес від дій відповідача ОСОБА_1 відчувала з осені 2019р. і продовжує відчувати й зараз. На ґрунті цього вже через кілька місяців після вказаних дій «Харківводоканалу» в неї впав імунітет, вона була вимушена звертатися до лікарів з приводу погіршення хронічних серцево-судинних захворювань та виникненням нових - стафілококової інфекції, лікувалася амбулаторно з 27.12.2019р. по 24.02.2020р., здавала також платні аналізи, у тому числі на наявність стафілококу, купувала ліки тощо. Золотистий стафілокок 5 ступеню повністю невиліковний, він спричиняє множинне ураження всіх органів.

Матеріальна шкода полягає в збитках за проведення нового вводу водопроводу у будинок, які позивач вимушена робити через засмічення старого, вартості ліків, додатково спожитого газу на кип`ятіння води, купівлі питної води, ремонту стелі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3000 (три тисячи) гривень 00 копійок. В іншій частині у задоволені позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 37 (тридцять сім) гривень 10 копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем, не надано доказів, які б свідчили про те, що вона дійсно понесла матеріальні збитки у вигляді витрат на придбання питної води, проведення ремонту стелі. Придбання ліків, у зв`язку із загостренням хвороб, які мали місце впродовж тривалого періоду, не знайшли свого підтвердження, що були викликані саме у зв`язку з вживанням позивачем неякісної питної води. Витрати на лікування взяті з мережі інтернет, що не може вважатися належними та допустимими доказами.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають наявність майнової шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При відшкодуванні моральної шкоди суд першої інстанції з`ясовував, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Також судом було враховано, що вода є необхідною складовою для нормальної життєдіяльності, що позивач є людиною похилого віку, а подання відповідачем неякісної води призвело до труднощів, яки виникли внаслідок цього.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Свою незгоду з вказаним рішенням обґрунтовує тим, що під час ухвалення даного рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та доказам, що знаходяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, просила суд апеляційної інстанції змінити рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року збільшити розмір моральної шкоди та стягнути матеріальну шкоду. Стягнути з КП «Харківводоканал» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної та матеріальної шкоди 73 420 грн.

08 серпня 2022 року до апеляційного суду від КП «Харківводоканал надійшов відзив в якому КП «Харківводоканал» просить апеляціну скаргу залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.01.2022 року залишити без змін. Судові витрати покласти на апелянта.

29.08.2022 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якому вона вказує що відповідач не надав доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення щодо апеляційної скарги. Просить відхилити відзив КП «Харківводоканал» як необґрунтований та такий, що не відповідає законодавчим нормам.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч.5, ст.252 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у вересні 2019 року на замовлення КП «Харківводканал» підрядною організацією «Рона-інжиніринг» почали проводитися роботи з гідродинамічного прочищення водопровідної магістралі по вул. Лисенка у м. Харкові. (а.с. 113-137).

Листом від 01.11.2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що після проведення технічних заходів на зовнішніх водопровідних мережах водопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 , нормалізовано. Також, було повідомлено, що з метою покращення якості питної води комплексом «Харківводопостачання» на водопровідних мережах проведено санітарно-оздоровчі заходи. (а.с.50).

Листом від 04.11.2019 року на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що після проведених технічних заходів на зовнішніх водопровідних мережах водопостачання вищезазначеного будинку нормалізовано комплексом «Харківводопостачання» на водопровідних мережах проведено санітарно-оздоровчі заходи. (а.с.55).

24.12.2019 року направлено лист на ім`я директора ДКГ ХМР ОСОБА_2 для подальшого повідомлення ОСОБА_1 , що після проведення санітарно-оздоровчих заходів на водопровідних мережах по вул. Лисенка, 50 якість води відповідає ДСанПіН 2.24-171-10, так як згідно протоколу дослідження води від 24.12.2019 (дата відбору 23.12.2019, місце відбору: АДРЕСА_1 кухня зі змішувача) за дослідженнями показників якість питної води відповідає ДСанПіН 2.24-171-10 (Державні санітарні норми та правила «Гігієнічні вимоги до питної води, призначеної для споживання людиною») (а.с.51, 52).

У серпні 2020 року по АДРЕСА_1 водопостачання було відсутнє 13.08.2020 року з 17.50 год. 14.08.2020 року 18.15 год., та 16.08.2020 року з 16.50 до 17.18 год. 17.08.2020 року у зв`язку з чим виконаний перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. (а.с. 214).

Листом від 22.01.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що у листопаді та грудні 2019 року роботи з відключення водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 не проводилися. Ремонт запірно-регульованої арматури на перехресті вул. Перовської та вул. Лисенка проведено. Роботи з відновлення зруйнованого асфальтобетонного покриття місця проведення ремонтних робіт на водопровідних мережах за вказаною адресою заплановано виконати у 2 кварталі 2020. (а.с.48-49).

Листом від 30.12.2020 року в доповнення до листа від 21.12.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_1 роботи з благоустрою місця проведення ремонтних робіт виконано. (а.с. 70).

Листом від 12.03.2020 року в доповнення до листа від 26.02.2020 року ОСОБА_1 повідомлено, що з метою покращення якості води на зовнішніх водопровідних мережах по вул. Лисенка Комплексом «Харківводопостачання» були проведені санітарно-оздоровчі заходи з відбором проб води для дослідження, у зв`язку з тим, що якість питної води не відповідала нормам ДСанПІН 2.24-171-10.

Проби води були відібрані 13.04.2020 року по АДРЕСА_1 та лабораторією санітарно-епідеміологічного контролю якості води м. Харкова КП «Харківводоканал» та 14.04.2020 року було складено протокол дослідження води, з висновку якого вбачається, що якість питної води відповідає нормам ДСанПІН 2.24-171-10. (а.с. 11, 61, 67,68).

З відповіді Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 04.12.2019 року вбачається, що 11.11.2019 року було проведено відбір проб питної води з внутрішніх мереж житлового будинку по АДРЕСА_1 . За результатами дослідження вода не відповідала за показниками «загальної жорстокості» та «загальних колі-форм».

До отримання результатів повторних лабораторних досліджень питної води, відібраної на вводі пропонується не використовувати воду з внутрішніх мереж житлового будинку ОСОБА_1 для вживання в їжу, миття посуду та інше. (а.с.7-8).

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмову у відшкодуванні майнової шкоди суд першої інстанції мотивував тим, що позивачем, не надано доказів, які б свідчили про те, що вона дійсно понесла матеріальні збитки у вигляді витрат на придбання питної води, проведення ремонту стелі, придбання ліків, у зв`язку із загостренням хвороб, що були викликані саме у зв`язку з вживанням позивачем неякісної питної води. Витрати на лікування взяті з мережі інтернет, що не може вважатися належними та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду як з таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до приписів пункту 17 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

За загальним правилом, передбаченим статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» від 19 травня 2011 року № 3390-VI, який набрав чинності 16 вересня 2011 року, пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» було викладено в такій редакції: споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, з 16 вересня 2011 року право споживача на відшкодування моральної шкоди не пов`язується виключно із заподіянням її небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією.

Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 360/723/16-ц.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що дії КП «Харківводоканал», які виразилися в порушенні прав споживача, а саме в тому , що певний тривалий період часу питна вода не відповідала належній якості, призвели до необхідності застосування нею додаткових зусиль для організації свого побуту, тобто позивачу була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань, що дає їй право на відшкодування такої шкоди. Розмір відшкодування визначений судом з урахуванням всіх обставин справи та вимог розумності, добросовісності, справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати за подачу апеляційної скарги компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст.367ч.1,2,368ч.1,374ч.1 п.1,375ч.1,381 - 384 ЦПК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 листопада 2022 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

В.П. Пікуль