Справа № 128/2700/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання: Ружицькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання права власності, скасування рішення про реєстрацію права власності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання права власності, скасування рішення про реєстрацію права власності. У позовній заяві викладено наступну позицію позивача.

28.05.2005 між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчені два договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: земельну ділянку площею 0,1500 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 020090143 та земельну ділянку площею 0,0054га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 020090144, які розташовані в АДРЕСА_1 . 03.07.2007 на підставі вказаних договорів купівлі-продажу земельних ділянок, ним, у відповідності до положень ст. 125 ЗК України, було отримано державні акти на право власності на земельні ділянки Серії ЯБ №951184 та Серії ЯБ №951221.

27.12.2005 між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до даного договору, відповідачка передала у власність позивачу цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За умовами даного договору позивач передав відповідачці кошти в сумі 24000 грн. за вказане нерухоме майна. Відповідно до ст. 210 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягав державній реєстрації. Проте, у зв`язку із сімейними обставинами, він не зареєстрував за собою право власності на зазначений житловий будинок. 24.09.2019 він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконкому Вінницької міської ради із заявою про державну реєстрацію права приватної власності на житловий будинок в цілому по АДРЕСА_1 . 27.09.2019 державним реєстратором прийнято рішення про відмову йому у державній реєстрації з підстав того, що право приватної власності зареєстровано за іншою особою. Відповідно до Інформаційної довідки №183615046 від 07.10.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачка 05.12.2018 зареєструвала за собою право приватної власності на зазначений житловий будинок на підставі дублікату свідоцтва про право власності б/н від 14.11.2005, виданого виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області з поміткою «Оригінал документа втрачено». Таким чином, відповідачка зареєструвала за собою право власності на спірне майно після вчинення договору купівлі-продажу із ним, чим не визнає за ним право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. На підставі викладеного просить визнати за ним право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора від 05.12.2018 про державну реєстрацію права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ; стягнути із відповідачки понесені ним судові витрати (т. 1 а.с. 3-4).

Відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 64-69), в якому викладено наступну позицію. Власних дітей вона не має, однак має дві племінниці та одного племінника. Позивач ОСОБА_1 є чоловіком її племінниці ОСОБА_2 .. Оплату комунальних послуг здійснює позивач ОСОБА_1 по домовленості, а саме, що буде отримувати від квартиронаймачів, які проживала в її будинку та оплачували за комунальній послуги аби вона не займалася цим. Вона проживає у власному будинку по АДРЕСА_1 , іншого житла вона не має. Стан її здоров`я значно погіршився. В рекомендаціях лікарів зазначено, що їй необхідно постійне лікування та постійний сторонній догляд, оскільки вона не здатна самостійно себе обслуговувати. Про те, що вона продала позивачу земельні ділянки, вона дізналася вже із отриманої позовної заяви. Між нею та відповідачем була домовленість про укладення договору довічного утримання та вона його підписала. Кошти за земельні ділянки вона не отримувала. Зазначає, що вона малограмотна, з юридичною термінологією не знайома, та в неї поганий зір. До цього часу вона вважає, що підписала договір довічного утримання (догляду). Через деякий час вона помітила, що всі документи, які стосуються будинку, землі, проведення води та газу зникли з будинку. Спочатку позивач відвідував її, привозив їй продукти харчування. Однак поступово ці візити ставали дедалі рідшими, а потім взагалі ніхто її не відвідував. З того часу її почала доглядати ОСОБА_4 .. Зі слів племінниці ОСОБА_2 вона довідалася, що земля та будинок вже не належать їй, вона цьому не повірила та звернулася до селищної ради. Із отриманої відповіді їй стало відомо, що будинок належить їй, а земельні ділянки ОСОБА_1 .. Однак, якщо із нею був підписаний договір купівлі-продажу, а не договір довічного утримання, то вважає, що він був укладений з порушенням вимог закону, оскільки їй не було роз`яснено суть та зміст документу. Копії даних договорів вона також не отримувала. Вважає, що даний документ не був нотаріально посвідчений, оскільки вона не підписувала договір купівлі-продажу та не продавала власний будинок. Позивач ввів її в оману, порушив її права, оскільки повідомляв їй, що вона підписує договір довічного утримання. На підставі викладеного просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалою суду від 25.10.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 44).

Ухвалою суду від 15.11.2019 задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 59-60).

Ухвалою суду від 04.03.2020 задоволено клопотання представника позивача адвоката Білана В.В. про витребування доказів; закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду (т. 1 а.с. 176-177).

Ухвалою суду від 19.03.2021 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Терещенко О.В. про витребування доказу; витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. для огляду в судовому засіданні, оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Ісаєвою О.Ю. 27 грудня 2005 року за реєстровим №6796, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 63).

Ухвалою суду від 09.09.2021 зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання права власності, скасування рішення про реєстрацію права власності, до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника померлої відповідачки ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 91).

Ухвалою суду від 30.12.2021 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання права власності, скасування рішення про реєстрацію права власності відновлено, визначено дату судового засідання (т. 2 а.с. 93).

Ухвалою суду від 01.06.2022 витребувано у приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу Білозарецької О.Ю. (21100, м. Вінниця, вул. Київська, 2/13) копію спадкової справи відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 114).

Ухвалою суду від 01.08.2022 залучено до участі у справі правонаступника померлої відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_2 , призначено судове засідання (т. 2 а.с. 148).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задоволити, а справу розглянути у його відсутність (т. 2 а.с. 156).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала до суду відзив, в якому зазначила, що заявлений ОСОБА_1 позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення, наслідки визнання позову їй відомі та зрозумілі. Справу просила розглянути у її відсутність, оскільки у звязку із запровадженим в державі воєнним станом виїжджає за межі України (т. 2 а.с. 150).

Представник третьої особи Вінницької міської ради Харчук В.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (т. 2 а.с. 157).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, інші докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.05.2005 ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 020090143, в межах згідно з планом, розташовану в АДРЕСА_1 , цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с. 9).

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №951184 (т. 1 а.с. 11) ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 28.05.2005 є власником земельної ділянки площею 0,1500 га у межах згідно з планом в АДРЕСА_1 на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 020090143, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.05.2005 ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купив земельну ділянку площею 0,0054 га, кадастровий номер 020090144, в межах згідно з планом, розташовану в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 10).

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ №951221 (т. 1 а.с. 12) ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 28.05.2005 є власником земельної ділянки площею 0,0054 га у межах згідно з планом в АДРЕСА_1 на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 020090144, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства.

З копії нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.12.2005 ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купив цілий житловий будинок під номером АДРЕСА_1 . Також у даному договорі зазначено, що право власності на вказаний в цьому Договорі будинок з господарськими будівлями та спорудами у покупця виникає у відповідності до статті 334 ЦК України (т. 1 а.с. 13).

З копії рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №48900900 від 27.09.2019 (т. 1 а.с. 14) вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно Журавським А.Т. Виконавчого комітету Вінницької міської ради відмовлено позивачу ОСОБА_1 у державній реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок в АДРЕСА_1 , оскільки право приватної власності на житловий будинок в цілому зареєстровано за іншою особою.

Відповідно до копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №183615046 від 04.10.2019 право власності на житловий будинок з прибудовою, господарською будівлею та спорудами по АДРЕСА_1 03.12.2018 зареєстровано за ОСОБА_3 .. Реєстрація права власності проведена 03.12.2018 на підставі дубліката свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 08.12.1988, виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області взамін втраченого оригіналу документу (т. 1 а.с. 15).

Згідно копії довідки КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» №141 від 17.09.2019 (т. 1 а.с. 16) відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи №962 станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не проводилася. Право власності на вказане нерухоме майно станом на 31.12.2012, зареєстровано 16.12.2005 КП «ВООБТІ» та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №236 за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданого виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради 08.12.1988 згідно рішення №73 від 24.11.1988, дублікат якого виданий 14.11.2005.

З копії технічного паспорта на житловий будинок по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 17-19) вбачається, що власником нерухомого майна є ОСОБА_3 ..

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку житлового будинку загальною площею 67,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 21-37) ринкова (оціночна) вартість житлового будинку становить 421476,00 грн..

Згідно копії повторного свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 78) ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії спадкової справи №130/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 119-143) ОСОБА_2 29.10.2021 подала приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу Білозарецькій О.Ю. заяву, в якій вказала, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її тіткою, все спадкове майно, яке залишилось на день її смерті, вона приймає. Інші спадкоємці племінники ОСОБА_6 18.11.2021 та ОСОБА_7 29.10.2021 подали до нотаріуса письмові заяви, відповідно до яких вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 на користь племінниці померлої ОСОБА_2 .. Окрім того, в матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 14.09.2018, відповідно до якого ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_4 .. Відомостей про те, що ОСОБА_4 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 матеріали спадкової справи не містять.

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Вказаний спір регулюється положеннями Цивільного кодексу України.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; інші юридичні факти (пункти 1, 4 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частинами першою, другою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (частина перша статті 639 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (частина третя статті 334 ЦК України).

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справі №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, як встановлено судом позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 27.12.2005 уклали нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Проте, позивач (покупець) ОСОБА_1 у відповідності до положень ч. 4 ст. 334 ЦК України не здійснив державну реєстрацію свого права власності на дане нерухоме майно. В свою чергу, ОСОБА_3 05.12.2018 зареєструвала за собою право власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 24.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію приватної власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 . Однак, рішенням державного реєстратора №48900900 від 27.09.2019 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації, оскільки право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за іншою особою ОСОБА_3 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла і спадщину після її смерті прийняла ОСОБА_2 , яка ухвалою суду від 01.08.2022 залучена до участі у справі як правонаступник відповідачки ОСОБА_3 .. Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій вказала, що позов ОСОБА_1 визнає повністю та не заперечує щодо його задоволення. Судом не встановлено, що визнання відповідачкою ОСОБА_2 позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, доходить висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.11.2019 у вигляді арешту житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року придбав ОСОБА_1 , та на який, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що об`єкта нерухомого майна №183615046 від 04.10.2019 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 , підлягають скасуванню.

Сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 4983 грн. 16 коп. підлягає стягненню з відповічача на його користь.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 328, 334, 392, 627, 639, 640 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання права власності, скасування рішення про реєстрацію права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Бурлак Вікторії Вікторівни, індексний номер 44416371 від 05.12.2018 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Скасувати забезпечення позову у вигляді арешту житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , який відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.12.2005 року придбав ОСОБА_1 , та на який, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна що об`єкта нерухомого майна №183615046 від 04.10.2019 року, право власності зареєстровано за ОСОБА_3 , що застосоване ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 15.11.2019.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4983 (чотири тисячі дев"ятсот вісімдесят три) грн. 16 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.П. Шевчук