Справа №717/1376/22
07 листопада 2022 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Тихоненко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів.
Представник позивача ОСОБА_3 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , яке повторно видане Новопсковським районним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 14.03.2018, актовий запис №21 від 29.09.2014. Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , визначивши розмір аліментів в розмірі ј (однієї четвертої) частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився.
Представник служби у справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області у судове засідання не з`явився.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не бажає приймати участі у вихованні дитини. Відповідач востаннє бачився з донькою більше трьох років тому. ОСОБА_2 розмовляв з донькою востаннє у серпні 2020 року. Раніше відповідач платив аліменти, однак у даний час припинив їх сплачувати. У 2022 році відповідач не вчиняв жодних дій щоб побачитися із донькою. ОСОБА_2 нічого не передає ОСОБА_4 ОСОБА_2 відомо де живе ОСОБА_4 , він знає номер телефону позивачки.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що відповідач не виконує свої батьківські обов?язки, зовсім не спілкується з донькою.
Враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.
Своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Враховуючи поведінку відповідача, а також інші конкретні обставини справи, суд не вважає за необхідне відмовляти в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Суд також враховує, що фактично відповідача неможливо попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Суд вважає, що змінити поведінку відповідача у кращу сторону неможливо. У матеріалах справ відсутні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_2 бажає спілкуватися з донькою і заперечує проти позбавлення батьківських прав.
Відповідач не надав суду жодного доказу, який би стверджував його бажання брати участь у вихованні доньки, вчинення ним будь-яких дій з метою спілкуватись з донькою та брати участь у її вихованні та наявність перешкод у виконанні його батьківських обов`язків.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги у частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити повністю, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_4 .
Суд не погоджується із висновком органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Зокрема суд вважає, що висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Зокрема, орган опіки та піклування вважає, що оскільки останнє відоме місце проживання відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, тому він не умисно не бере участі у вихованні дитини та не спілкується з нею. Разом з тим, поза увагою органу опіки та піклування залишилися пояснення дитини про те, що ОСОБА_2 спілкувався з дитиною востаннє задовго до початку збройної агресії та окупації Старобільського району Луганської області, на території якого зареєстрований відповідач. Також органом опіки та піклування не враховано, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти з лютого 2021 року. Посилання на те, що відповідач не виконує свої батьківські обов?язки з поважних причин є припущенням, яке не підтверджується жодними доказами. Також суд вважає неналежною підставою для висновку про відсутність підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, посилання органу опіки та піклування про відсутність інформації про його місце проживання та відсутність зв?язку із ОСОБА_2 та його родичами. У матеріалах справи відсутні жодні докази намагання відповідача зберегти зв`язок з донькою, докази, що він цікавиться життям своєї доньки, що свідчить про те, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання доньки. Суд також бере до уваги тривалість такої поведінки відповідача.
У частині четвертій статті 19 СК України визначено, що під час розгляду судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України). Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, та з урахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей.
З урахуванням сімейного стану позивачки, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, необхідних постійних витрат на дитину, суд вважає наявними підстави для зміни способу стягнення аліментів з відповідача. Суд також бере до уваги, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, сімейний стан позивачки змінився. Зокрема, ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_7 . Вказана обставина стверджуються копією свідоцтва про шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 виданим 20 вересня 2019 року на бланку серії НОМЕР_2 . Позивачка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила сина ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 виданого 27 березня 2020 року на бланку серії НОМЕР_3 . Суд враховує, що з віком потреби доньки сторін зростають, що тягне постійне зростання витрат на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, зокрема з боку матері, з якою вона проживає.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України ?Про охорону дитинства? передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).
За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану матері може бути підставою для її вимоги про збільшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК).
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 . Суд вважає , що раніше визначений судом розмір аліментів недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. Відповідач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб. При цьому, визначаючи такий розмір та спосіб стягнення аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей. В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.
Враховуючи наведене, суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Новопсковського районного суду Луганської області у справі № 420/2168/16-ц від 05 грудня 2016 року, слід змінити. Разом з тим, суд вважає відсутніми підстави стягнення аліментів у новому розмірі з дня пред?явлення цього позову. Згідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року ?Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів? у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни способу стягнення аліментів слід задовольнити частково.
Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 908 гривень судового збору, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів. З відповідача на користь позивачки слід стягнути 992 гривні 40 копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.
На підставі ст. ст. 150,155, 164, 181,182, 192 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 137, 141, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_2 , про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Білолуцьк Новопсковського району Луганської області.
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області по цивільній справі №420/2168/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини від 05 грудня 2016 року.
Визначити розмір аліментів, які стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_4 повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.
Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2022 року.

Суддя: