УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Полонської Людмили Миколаївни про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, якою просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Богунського районного суду м. Житомира з позовом про визнання об`єктів рухомого та нерухомого майна спільним сумісним майном подружжя та про поділ цього майна, потенційним відповідачем у справі є ОСОБА_2 , яка є колишньою дружиною ОСОБА_1 . Адвокат зазначила, що всі правовстановлюючі документи знаходяться у потенційного відповідача і вона має можливість розпорядитись спірним нерухомим майном на власний розсуд, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункти 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Частина третя ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходизабезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У постанові від 13.01.2020 року по справі № 922/2163/17 Верховний Суд вказав, що в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зі змісту витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно.... вбачається, що за договором купівлі-продажу від 05.03.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано одноособове право власності на квартиру АДРЕСА_1 ,

Враховуючи, що предметом майбутнього спору є рухоме та нерухоме майно, серед якого і квартира АДРЕСА_1 , суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, з урахуванням чого, суд задовольняє подану заяву та накладає арешт на таку квартиру.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Полонської Людмили Миколаївни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації речових прав - для виконання та позивачу - для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16.11.2022 року.

Суддя Л.М. Чішман