Ухвала

22 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 372/3571/20

провадження № 61-8251ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Обухівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Обухівської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рубанова Ірина Романівна, про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

встановив:

22 серпня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Заявнику слід було надати суду нову редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження позовних вимог майнового характеру за обома позовами, підтвердити його розмір належними доказами (позовні заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та сплатити судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні кожної з позовних заяв з урахуванням вартості нерухомого майна, право власності на яке позивачі просили визнати за ними.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 вересня 2022 року заявник подала до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції, у якій зазначила, що касаційна скарга подається на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтувала (мотивувала) наявність цієї підстави. Крім того, до нової редакції касаційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» долучає квитанцію про доплату судового збору в розмірі 1 818, 00 грн та вказує, що судовий збір нею було сплачено, виходячи з розміру судового збору, сплаченого кожним з позивачів при поданні позовних заяв до суду.

Проте суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 слід було здійснювати розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги, виходячи зі ставок, які підлягали сплаті при поданні позовних заяв, а не з тих сум, які фактично були сплачені позивачами за обома позовами.

Ураховуючи зазначене, недоліки касаційної скарги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 09 вересня 2022 року, заявником в повному обсязі усунуті не були.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Як вже зазначалось Верховним Судом в ухвалі від 09 вересня 2022 року, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, право власності на яке кожен з позивачів просив визнати за ним.

Таким чином, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги як в частині оскарження позовної вимоги майнового характеру за її позовом, так і в частині оскарження позовної вимоги майнового характеру за позовом ОСОБА_2 , підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовні заяви з визначеною ціною позову станом на день їх подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні кожної з позовних заяв з урахуванням вартості майна, право власності на яке позивачі просили визнати за ними

До касаційної скарги додано квитанції про сплату судового збору у розмірі 1 680, 00 грн та 1 818, 00 грн.

З огляду на зазначене, оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанції про сплату судового збору у загальному розмірі 3 498, 00 грн, то ОСОБА_1 необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги та доплатити різницю судового збору, визначену заявником відповідно до вимог закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення), що підтверджує його сплату.

Крім того, вказуючи у новій редакції касаційної скарги підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, ОСОБА_1 мотивує скаргу й тим, що судами не було з'ясовано всі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьомузаявник не визначає підставоюкасаційного оскарження судових рішень пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Натомість вона лише посилається на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, який є підставою для скасування судового рішення, а не підставою касаційного оскарження.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

З огляду на викладене, заявнику необхідно уточнити підстави касаційного оскарження судових рішень та надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги та доплатити судовий збір.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 липня 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов