ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1564/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/982/22 Категорія: на ухвалу Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіКарпенко О.В., Сіренко Ю.В.
секретар Зінченко Ю.О.

учасники справи:

позивач - ТДВ «Експрес Страхування»,

відповідачі - ОСОБА_1 (скаржник), МТСБУ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика М.Ю. на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2022 про закриття провадження (повний текст складено 10.10.2022, суддя в суді першої інстанції Льон О.М.) у цивільній справі за позовом ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку суброгації,

в с т а н о в и в :

у липні 2022 року ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 13020,57 грн.

16.09.2022 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про закриття провадження у справі, повернення з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у зв`язку з частковим визнанням відповідачем МТСБУ позовних вимог, та відмову відповідачу ОСОБА_1 у задоволенні витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн. (а.с.116,117).

По результатам розгляду вказаного клопотання ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2022 на підставі ч.1 ст.255 ЦПК України закрито провадження в даній цивільній справі з посиланням на те, що відповідачем МТСБУ сплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 13020,57 грн., отже відповідний спір відсутній. Також судом вирішено компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету 50% сплаченого судового збору та відмовлено відповідачу ОСОБА_1 у компенсації за рахунок позивача 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у компенсації витрат на правничу допомогу, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бовшик М.Ю. подав 26.10.2022 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати частково та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 8000,00 грн. у відшкодування понесених витрат на правову допомогу. Вказує, що ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, адже має інвалідність І групи та його цивільно-правову відповідальність застраховано згідно вимог законодавства МТСБУ, отже позовні вимоги, заявлені до нього є безпідставними. Таким чином дії позивача по пред`явленню даного позову є недобросовісними, що свідчить про наявність підстав для компенсації понесених витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ТДВ «Експрес Страхування» просив суд апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції про відмову у компенсації відповідачу ОСОБА_1 за рахунок позивача витрат на правову допомогу, щодо яких подано апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог часини 6 статті 142 ЦПК України вбачається , що у суд може вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами у разі закриття провадження у справі за умови дотримання відповідною стороною вимог, передбачених ч.9 ст.141 ЦПК України, а саме у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами , або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Згідно з частиною п`ятою статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, зокрема, у разі закриття провадження, як у даній справі, можливе лише у випадку встановлення зловживання стороною чи її представником процесуальними правами , або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони .

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову. Разом із цим, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви. Подання заяви про залишення позову без розгляду само по собі не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це диспозитивне право, передбачене нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для стягнення здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Такого ж висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов ВС у постановах від: 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц, від 28 січня 2019 року у справі № 619/1146/17-ц, від 02 грудня 2020 року у справі № 202/2600/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 758/12381/18-ц, від 14 січня 2021 року у справі № 521/3011/18; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах: від 09 липня 2019 року в справі № 922/592/17, від 21 січня 2020 року в справі № 922/3422/18, від 21 грудня 2020 року в справі № 922/1001/20; Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постановах: від 21 листопада 2018 року в справі № 820/4347/17, від 18 березня 2020 року в справі № 280/5628/18.

У клопотанні представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бовшика М.Ю.про стягнення з позивача понесених відповідачем судових витрат, не зазначено жодної із вищенаведених обставин, тобто, які саме дії позивача у цій справі були необґрунтованими та чим це підтверджується, що на думку відповідача є підставою для компенсації понесених судових витрат шляхом їх стягнення із позивача у зв`язку із закриттям провадження у справі.

При цьому саме по собі звернення з позовом до ОСОБА_1 , про що вказує скаржник у апеляційній скарзі, враховуючи необізнаність позивача про наявність у відповідача інвалідності І групи (що при апеляційному перегляді під сумнів не ставиться) та відповідний обов`язок МТСБУ нести цивільно-правову відповідальність за дії позивача при виникненні ДТП, що вбачається з норм профільного законодавства, не свідчить про необґрунтованість дій особи чи її зловживання своїми процесуальними правами, які спрямовані на судовий захист її прав шляхом пред`явлення позову до зобов`язаної, за міркуваннями позивача, особи.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2022 про закриття провадження у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2022 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 , Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди в порядку суброгації залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 22.11.2022.

Суддя-доповідач

Судді