Справа № 303/1748/22
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря: Ігнатюк І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Мукачівького міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року, головуючий суддя Куцкір Ю.Ю., у справі за позовом Мукачівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Центральне міжрегіональне управління юстиції (м.Київ) про зняття заборони на відчуження та арешт із земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Мукачівська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Центральне міжрегіональне управління юстиції (м.Київ) про зняття заборони на відчуження та арешт із земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Думанською А.Л. від 20.05.2014 року в межах виконавчого провадження №42560025 було накладено арешт на земельну ділянку комунальної власності, кадастровий номер :01:006:0506 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Мукачівького міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року у позов задоволено.

Знято заборону на відчуження та арешт із земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0506, за адресою: АДРЕСА_1 , накладені на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2014 року в межах виконавчого провадження №42560025 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанською А.Л.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Мукачівської міської ради судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві Мукачівська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення залишити без змін.

Представник Мукачівської міської ради та представник ОСОБА_2 подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 294309568 від 12.01.2022 року, земельна ділянка, кадастровий номер :01:006:0506, площею 0,7 га, за адресою: АДРЕСА_1 на праві комунальної власності належить Мукачівській міській раді.

Із розділу про державну реєстрацію обтяжень вбачається, що на вищезазначену земельну ділянку постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС від 20.05.2014 року накладено арешт.

19.03.2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №303/1496/13-ц.

20.05.2014 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС було накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16, 17).

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Визначаючи Центральне міжрегіональне управління юстиції (м. Київ) як третю

особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,

позивач виходив з того, що така юридична особа, як Відділ примусового виконання

рішень Державної виконавчої служби України з кодом з місцем розміщення такої юридичної особи: вул. Артема,73 м.Київ, 04053 за даними https:.opendatabot.uа/с/37471975?from=rsearch значиться припиненою.

При цьому суд вважає, що права чи охоронювані законом інтереси відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України оскаржуваним ним рішенням суду першої інстанції не порушено, оскільки Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Обставинами, які підлягали доказуванню в цій справі, є виключно питання обгрунтованості та підставності заявлених позовних вимог позивача щодо відповідача. Також варто зазначити і те, що представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву, в якій зазначив, що відповідач Сіваков визнав позовні вимоги і не заперечив щодо задоволення позову.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованим та правомірним висновок місцевого суду щодо задоволення позовних вимог Мукачівської міської ради.

Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Мукачівького міськрайонного суду Закарпатської області від 14 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 11 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді