Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження №4-с/711/40/22
У Х В А Л А

16 вересня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

за участю:

представник

приватного виконавця

адвокат Весеньова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області, зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що 16.08.2021р. вона дізналася про те, що приватним виконавцем Черкаського виконавчого округу Чупис Т.П. на виконання рішення Придніпровського райсуду м.Черкаси від 16.03.2016р. по справі №711/12038/14-ц, зміненого рішенням апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2016р. в частині розміру заборгованості по пені, на виконання якого Придніпровським райсудом м. Черкаси було видано виконавчі листи від 16.01.2017р.

Вказує, що 15.08.2019р. приватним виконавцем Чупис Т.П. були відкриті виконавчі провадження, однак постанови про це на адресу скаржника не надсилались.

Крім того, скаржник і не отримувала постанову про об`єднання двох виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №59823091, про що вона дізналась лише 17.08.2021р., тобто після отримання інформації з АСВП.

Вважає, що приватний виконавець допустив порушення діловодства відносно формування матеріалів виконавчого провадження №59819979; жодних повідомлень про реалізацію нерухомого майна вона не отримувала, як і не було повідомлень про зняття іпотечного обтяження від стягувача.

Також не було повідомлень про погашення заборгованості від стягувача або приватного виконавця. Вказує, що на момент реалізації нерухомого майна скаржник не перебувала на території України, проживала у Польщі і перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а тому не мала фізичної можливості бути обізнаною про порушення її прав.

Отже, вважає, що приватний виконавець разом із стягувачем допустили порушення вимог закону ст.ст. 57, 58 Закону «Про виконавче провадження», свідомо порушучи їх. Крім того, вважає, що постанова від 21.08.2019р. про опис та арешт майна (коштів) є фальшивою, оскільки ані огляду, ані опису, фотографування нерухомого майна не здійснювалося ні приватним виконавцем, ні суб`єктом оціночної діяльності. Акти приватного виконавця від 21.08.2019р. та постанова від 21.08.2019р. на адресу скаржника не надсилались, що вважає порушенням вимог закону.

Також скаржник вважає, що приватний виконавець не вчинив всі необхідні дії при виконанні виконавчих листів, а стягувач сприяв вчиненню незаконних дій.

Таким чином, відповідно до ст. 447 ЦПК України скаржник просить суд, - визнати дії приватного виконавця Черкаського виконавчого округу Чупис Т.П., які полягають у порушенні прав ОСОБА_2 шляхом незаконного виконання виконавчих листів №711/12038/14-ц від 16.01.2017р., відкриття та здійснення виконавчих проваджень; у протиправній реалізації іпотечного житла ОСОБА_2 та обмеженні скаржника у використанні цивільних прав та щодо життєдіяльності неправомірними та незаконними; зобов`язати приватного виконавця Чупис Т.П. відновити порушені права скаржника ОСОБА_2 , - поновити порушене право скаржника шляхом скасування усіх постанов у виконавчих провадженнях, відкритих з 15.08.2019р. згідно виконавчих листів №711/12038/14-ц, а виконавчий лист повернути стягувачу без виконання; постановити окрему ухвалу суду щодо виявлених порушень, вчинених приватним виконавцем Чупис Т.П. та направити до відповідних органів та установ для здійснення заходів щодо їх виправлення, а також до правоохоронних органів влади для прийняття відповідного рішення щодо запобігання вчинення злочину у подальшому.

Ухвалою суду від 06.09.2021р. скаргу ОСОБА_1 повернуто без розгляду. Постановою Черкаського апеляційного суду від 27.10.2021р. ухвалу суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 04.05.2022р. вказані судові рішення скасовані і справа передана до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.07.2022р. прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 та призначено її до розгляду по суті.

В судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Приватний виконавець Чупис Т.П. в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

Приватний виконавець Чупис Т.П. через представника адвоката Весеньова Є.В. подала письмові пояснення по суті скарги. Просить відмовити у її задоволенні, оскільки вважає безпідставною та необгрунтованою. Зазначено, що скаржником не надано доказів на підтвердження викладених обставин; про всі обставини з виконання виконавчих документів ОСОБА_2 знала ще в квітні 2021р., коли мала представника. Всі постанови, винесені приватним виконавцем, були направлені боржниці, про що свідчать матеріали виконавчого провадження. Крім того, вона сама вказує про те, що перебувала за кордоном, а тому їх і не отримувала. Також в матеріалах виконавчого провадження наявна постанова про об`єднання виконавчих проваджень і вона ж її долучила до своєї скарги, а тому доводи про зворотнє є безпідставними. Скаржник не зазначає, якою статтею, та якого закону визначено обов`язок приватного виконавця направляти рекомендованим листом боржниці повідомлення про зняття іпотечного обтяження. Як і не передбачено надсилання боржниці повідомлень про погашення заборгованості. Скаржником не оскаржено інформацію та правильність проведеного розрахунку. Скаржником не подавалось приватному виконавцю жодних документів на підтвердження того, що вона перебуває за кордоном, а місце її проживання та реєстрації встановлювалися відповідно до норм законодавства та наявної інформації. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та Закон України «Про виконавче провадження» не містять положень, які б забороняли приватному виконавцю приймати до виконання та розпочинати примусове виконання виконавчих листів, виданих на стягнення з боржника грошових коштів. Приватним виконавцем було встановлено, що боржник не зареєстрована і не проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а тому до неї не можуть бути застосовані норми ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Вважає, що скаржником обрано невірний спосіб захисту її прав, що унеможливлює розгляд її скарги в порядку судового контролю. Таким чином, просить відмовити у задоволенні скарги та стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця Чупис Т.П. судові витрати, витрати на правову допомогу, які орієнтовно складають 10000грн.

В судовому засіданні представник приватного виконавця адвокат Весеньов Є.В. підтримав доводи, що викладені у письмових поясненнях та просив відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач (заінтересована особа) ПАТ «Укргазбанк» в особі представника в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Письмові пояснення по суті скарги не подав.

Заслухавши пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження, наданого приватним виконавцем, а також докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків:

встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. перебували виконавчі листи, що видані Придніпровським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» боргу за договором кредиту в сумі 17161,29 доларів США (ВП №59819979 відкрите постановою приватного виконавця від 15.08.2019р.), штрафу в сумі 16000,00 грн. (ВП №59823512 відкрите постановою приватного виконавця від 15.08.2019р.), процентів в сумі 2000,00 грн. (ВП №59822422 відкрите постановою приватного виконавця від 15.08.2019р.).

Вказані виконавчі провадження постановою від 15.08.2019р., були об`єднанні у зведене виконавче провадження ВП №59823091.

Судом встановлено, що всі постанови були надіслані ОСОБА_1 за адресою, встановленою приватним виконавцем: АДРЕСА_2 .

В межах виконавчого провадження було реалізовано предмет іпотеки, що належав боржниці: квартира АДРЕСА_3 (договір купівлі-продажу 6364 від 02.10.2008р., іпотекодержатель АТ «Укргазбанк»), що підтверджується актом про реалізацію предмету іпотеки від 17.01.2020р. та протоколом №459417 від 08.01.2020р.

Відповідно до листа АТ «Укргазбанк», яка надійшла до приватного виконавця Чупис Т.П., - 11.01.2020р. на рахунок банківської установи надійшли кошти з реалізації предмета іпотеки від боржника ОСОБА_2 у розмірі 276745,09грн. та 2000,00грн.; дана сума коштів спрямована на погашення кредитної заборгованості позичальника.

Виконавче провадження ВП №59819979 завершене 21.01.2020 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження ВП №59823512 завершене 11.01.2020 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження ВП №59822422 завершене 11.01.2020 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, встановлено, що на даний час приватним виконавцем Чупис Т.П. не здійснюється примусове виконання за цими виконавчими провадженнями.

Крім того, під час розгляду справи за скаргою встановлено, що у виконавчих листах зазначена адреса боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . За даними відповідей з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 27.08.2019р., наданої на запит приватного виконавця Чупис Т.П., за вище вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2 , інші зареєстровані особи відсутні.

Також за інформацією, повідомленою скаржником у скарзі, вона перебувала в Польщі, де у неї народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина. Ці обставини підтвердила копію свідоцтва про народження дитини та даними закордонного паспорту (відмітка про перетин кордону України 07.02.2019р. Крім того, зазначила, що і на момент реалізації нерухомого майна (08.01.2020р.) вона також не перебувала на території України, що підтверджується даними її закордонного паспорту.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5 (зареєстровано в МЮУ 02.04.2012 р. за №489/20802) затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка діє із змінами та доповненнями, в т.ч. відповідно до наказу МЮУ № 2522/5 від 02.08.2018.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, ч.2 п.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

На думку суду, скаржником не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування заявлених ним вимог, а тому скарга ОСОБА_1 в частині вимог про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., які полягають у порушенні прав ОСОБА_2 шляхом незаконного виконання виконавчих листів №711/12038/14-ц від 16.01.2017р., відкриття та здійснення виконавчих проваджень, зобов`язання приватного виконавця поновити порушене право заявника шляхом скасування усіх постанов у виконавчих провадженнях, відкритих з 15.08.2019р. згідно виконавчих листів №711/12038/14-ц та повернути виконавчий лист стягувачу, - як безпідставна та необгрунтована не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що всі процесуальні рішення приватним виконавцем направлялись на відому адресу боржника, але боржниця ОСОБА_1 була відсутня, оскільки перебувала за кордоном, про сама є і повідомила суду; остання не повідомляла виконавцю про зміну місця проживання/реєстрації чи про виїзд за кордон, хоча знала про прийняте судове рішення, яким з неї на користь банківської установи стягнуто заборгованість за кредитним договором і таке судове рішення є обов`язковим для виконання. Крім того, суд звертає увагу, що досліджені під час розгляду справи матеріали виконавчого провадження повністю спростовують доводи скарги щодо відсутності ряду процесуальних рішень приватного виконавця, в т.ч. і постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Слід також зазначити, що скаржник не навела жодних обставин стосовно того, які саме її права та інтереси порушені приватним виконавцем; не надано жодних належних доказів, які б свідчили про погашення нею заборгованості чи то повністю, чи то частково. Зміст скарги носить абстрактний характер і не містить конкретизації, які ж саме постанови приватного виконавця є, як на думку скаржника, незаконними і, які існують підстави для їх скасування, враховуючи, що на час звернення її до суду із даною скаргою (надійшла до суду 26.08.2021р.) виконавчі провадження завершені, зокрема з підстав повного фактичного виконання рішення згідно з виконавчими документами.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні скарги в цій частині, то відсутні й підстави для зобов`язання приватного виконавця вчиняти будь-які дії чи приймати якість рішення, а також для постановлення окремої ухвали відносно приватного виконавця Чупис Т.П.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, що стосується скарги ОСОБА_1 в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., які полягають у протиправній реалізації іпотечного житла ОСОБА_2 та обмеженні скаржника у використанні цивільних прав та щодо життєдіяльності - неправомірними та незаконними, то в цій частині справу за скаргою слід закрити провадженням, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду в порядку судового контролю за виконанням судових рішень. Скарга в цій частині на дії приватного виконавця не є ефективним способом захисту прав, які скаржник вважає порушеними, зокрема не призведе до відновлення прав на нерухоме майно. Слід роз`яснити скаржнику, що відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладного та керуючись ст.ст. 255, 259, 260, 447-452 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, які полягають у порушенні прав ОСОБА_2 шляхом незаконного виконання виконавчих листів №711/12038/14-ц від 16.01.2017р., відкриття та здійснення виконавчих проваджень, зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни відновити порушені права ОСОБА_2 поновити порушене право заявника шляхом скасування усіх постанов у виконавчих провадженнях, відкритих з 15.08.2019р. згідно виконавчих листів №711/12038/14-ц та повернути виконавчий лист стягувачу, - відмовити.

Справу за скаргою ОСОБА_1 в частині визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни, які полягають у протиправній реалізації іпотечного житла ОСОБА_2 та обмеженні скаржника у використанні цивільних прав та щодо життєдіяльності - неправомірними та незаконними, - закрити провадженням.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині постановлення окремої ухвали щодо приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 01.11.2022р.

Головуючий суддя С.М. Позарецька