Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2022 Справа №607/11700/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Бойко А.О., позивача та відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що в період з 11.10.2014 до 06.11.2017 вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. У даному шлюбі у них народилась дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та перебуває на повному її утримані. На даний час відповідач не в достатній мірі бере участь у матеріальному утриманні їх спільної дочки. Відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я дозволяє йому працювати. Тому, враховуючи необхідність забезпечення дитині належного рівня життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, рівність обов`язку батьків утримувати своїх дітей, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 26.09.2022 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04.11.2022 судом отримано відзив на позов, згідно якого відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі 2000 грн., оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, доходи від підприємницької діяльності не перевищують мінімальної заробітної плати та не є стабільними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позовні вимоги визнав частково в розмірі 2000 грн. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 11.10.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.11.2017 у справі №607/12584/17 розірвано.

У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 24.02.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської рада №222 від 09.03.2022, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів ОСОБА_2 у четвертому кварталі 2021 року отримав дохід від підприємницької діяльності в розмірі 17 800,00 грн., в травні 2022 року в розмірі 200000 грн., а протягом другого кварталу 2022 року - 17 000,00 грн.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить один розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня становить 2744 гривні.

Відповідно до частини другої статті 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який за віком та станом здоров`я є працездатним, вік дитини, враховуючи рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей та часткового визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов до переконання, що аліменти на утримання дитини слід визначити в розмірі 2744 грн., тобто в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір, на думку суду, відповідає встановленому законодавцем рекомендованому мінімальному розміру аліментів на одну дитину. Менший розмір аліментів не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини та забезпечення її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Позивачка не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, як і доказів неспроможності утримання дитини нею самою на рівні з батьком.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2744,00 грн., щомісячно, починаючи з 02.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 16.11.2022.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук