КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Київ

Справа №757/59518/21-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/10208/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Остапчук Т.В. 21 червня 2022 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 навчалась в період з 1982 року по 30 червня 1987 року в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю Обробка металів та здобула в 1987 році кваліфікацію інженера-металурга.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту неправдивості інформації та її спростування - передано на розгляд за підсудністю до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Ухвала суду мотивована тим, щоадресою місця реєстрації ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 , про що нею зазначено в заяві. Зазначена адреса територіально не віднесена до Печерського району м. Києва, а знаходиться в Артемівському районі м. Луганськ. Беручи до уваги розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дана справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, то її необхідно передати за підсудністю до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Не погодилась із вищезазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 , її представником - адвокатом Пашковським Д.В. подана апеляційна скарга, в якій зазначається про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишено той факт, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та не проаналізовано відповідні норми законів, що стосуються внутрішньо переміщених осіб, не зважаючи на те, що заявником у заяві надано інформацію про адресу свого місця проживання та довідку внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25 липня 2015 року № (копію, якої було додано до заяви про встановлення юридичного факту) фактичним місцем перебування/проживання ОСОБА_1 є наступна адреса: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду м. Києва із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 навчалась в період з 1982 року по 30 червня 1987 року в Комунарському гірничо-металургійному інституті за спеціальністю Обробка металів та здобула в 1987 році кваліфікацію інженера-металурга.

В заяві ОСОБА_1 також зазначала про те, що вона зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак у зв`язку з подіями, які стались в 2014 році на сході України, вона змушена була покинути м. Луганськ та стати на облік, як особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутріньо переміщеної особи від 25 липня 2016 року №, з якої вбачається, що її фактичним місцем проживання/перебування є наступна адреса: АДРЕСА_2 /а.с.1-5/.

Передаючи справу на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив з того, що адресою місця реєстрації ОСОБА_1 , є АДРЕСА_1 , про що нею зазначено в заяві, однак зазначена адреса територіально не віднесена до Печерського району м. Києва, а знаходиться в Артемівському районі м. Луганськ, а тому враховуючи розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, її необхідно передати за підсудністю до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до суду першої інстанції в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій, зокрема, вказувала на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до довідки про взяття на облік ОСОБА_4 , як внутрішньо переміщеної особи від 25 липня 2016 року № фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_4 , є адреса: АДРЕСА_2 , /а.с.6/.

За таких обставин, ОСОБА_4 має право, як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Печерського району м. Києва, подавати заяву про встановлення факту, що має юридичне значення до суду за місцем реєстрації її перебування.

Наведене у свою чергу свідчить про підсудність даної справи Печерському районному суду м. Києва.

При цьому вдавшись до аналізу положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд першої інстанції не звернув уваги, що Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

Згідно з положеннями п.1 ч. 1ст 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Отже, викладені заявником в апеляційній скарзі доводи знайшли своє підтвердження, і дають підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судця-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук