Провадження №4-с/369/87/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2022 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши матеріали скарги стягувача ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Найда Тетяна Юріївна, Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії та бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИЛА:

25 жовтня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Нурищенко С.В. звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Найди Т.Ю., у якій просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Найди Т.Ю. щодо винесення постанови від 26 червня 2014 року по виконавчому провадженню № 39009589 про повернення виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2013 року № 2-2726/12 про примусове виконання рішення, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 1 598 000 грн. та судового збору у розмірі 3 282 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Найди Т.Ю. щодо неналежного, несвоєчасного та неповного здійснення заходів примусового виконання рішень та щодо фактичного неповернення виконавчого документу стягувану при винесенні постанови про повернення виконавчого документу по виконавчому провадженні № 39009589;

- зобов`язати Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції:

1) скасувати постанову від 26 червня 2014 року по виконавчому провадженню № 39009589 про повернення виконавчого документа;

2) відновити виконавчі провадження та здійснити дії щодо належного, своєчасного та повного здійснення заходів примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 лютого 2013 року № 2-2726/12 про примусове виконання рішення, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основного боргу у розмірі 1 598 000 грн. та судового збору у розмірі 3 282 грн.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що будь-якої кореспонденції з виконавчої служби стягувач не отримувала, і лише 14 жовтня 2022 року представник скаржника отримав письмову відповідь № 29529 від 23 вересня 2022 року в.о. начальника Вишневого відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стан виконавчого провадження № 39009589 .

Вирішуючи питання про відкриття провадження по скарзі суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.

Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З наведених заявником у скарзі обґрунтувань убачається, що він оскаржує дії приватного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу, які за своїм змістом не є триваючими.

Оскаржувана ОСОБА_1 постанова ухвалена державним виконавцем 26 червня 2014 року. З даною скаргою до суду представник ОСОБА_1 адвокат Нурищенко С.В. звернувся 25 жовтня 2022 року, посилаючись на ту обставину, що відповідь з виконавчої служби про стан виконавчого провадження скаржник отримав лише 14 жовтня 2022 року.

Разом з тим, рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи з моменту винесення оскаржуваної постанови та до моменту звернення скаржником до суду минуло 8 років. Доводи скарги свідчать про те, що стягувач з моменту звернення до виконавчих органів з заявою про відкриття виконавчого провадження фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Таким чином передбачений законом десятиденний строк на оскарження рішень та дій державного виконавця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, заявником є пропущений.

Звертаючись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, скаржник з клопотанням про поновлення пропущеного строку до суду не зверталася, про поважні причини пропуску процесуального строку суду не повідомляла.

Оскільки строк на оскарження дій та рішень державного виконавця пропущено, скаржник відповідно до вимог ст.126 ЦПК України втратив право на їх оскарження.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Поновити пропущений ним строк скаржник не просить. Відповідно, питання про поновлення строку судом не розглядається.

З цих підстав скаргу необхідно залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Керуючись ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 126, 447-449 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу стягувача ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Найда Тетяна Юріївна, Вишневий відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), на дії та бездіяльність державного виконавця залишити без розгляду як таку, що подана з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О. Фінагеєва