Справа № 286/1435/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом виконавчого комітету Овруцької міської ради, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав , -

В С Т А Н О В И В:

Виконавчий комітет Овруцької міської ради, як орган опіки та піклування, звернувся до суду із позовною заявою і просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи тим, що доцільність позбавлення відповідача батьківських прав розглядалася на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Овруцької міської ради 01.02.2022. На засідання комісії ОСОБА_2 не з`явився, хоча був запрошений належним чином.

Враховуючи рекомендації вказаної комісії, 03.02.2022 на засіданні виконавчого комітету Овруцької міської ради було прийнято рішення про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .. Підставами такого рішення стало те, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області. З моменту народження проживав разом з мамою - ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

На обліку служби у справах дітей Овруцької міської ради дитина перебуває з 03.01.2020, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Після смерті матері, з метою захисту прав та інтересів дитини, її належного догляду, службою у справах дітей Овруцької міської ради 27.01.2022 було видано наказ №19 про тимчасове влаштування ОСОБА_3 в сім`ю родичів (знайомих).

01.02.2022 на адресу служби у справах дітей надійшла заява ОСОБА_2 , в якій він просить позбавити його батьківських прав відносно свого сина за станом здоров`я. Однак, ухилення від виконання батьківських обов`язків є також і наслідком зловживання останнім спиртними напоями.

Згідно з актами обстеження умов проживання відповідача за його фактичним місцем проживання останній проживає один, вихованням дитини не займається, схильний до вживання алкогольних напоїв. За весь час перебування дитини в тимчасовій сім`ї відповідач до неї не навідувався, зацікавленості стосовно його життя, матеріального, духовного, інтелектуального, фізичного, культурного, соціального розвитку не проявляв.

Крім того, ОСОБА_2 схильний до агресивної поведінки, яка проявлялась у систематичному вчиненні насильства в сім`ї. Тому позивач вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав щодо його дитини відповідатиме інтересам останнього.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав наведених у позові. При цьому, зазначила, що відповідач взагалі не цікавиться свої сином. На даний час ОСОБА_5 проживає у сім`ї брата по лінії матері - ОСОБА_6 в с. Велика Чернігівка Коростенського району Житомирської області і позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову не заперечував. Просить позбавити його батьківських прав відносно сина, посилаючись на те, що сину краще в сім`ї брата, ніж з ним. За станом здоров`я він не може здійснювати його виховання, а посильну допомогу буде надавати.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та с 180 СК України кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Підстави позбавлення батьківських прав закріплені в ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В п. 16 Постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, що передбачені ст.166 СК України.

Частинами 1,2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у справі № 753/2025/19 (постанова від 6 травня 2020 року).

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю зазначена - ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 від 13.06.2013.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.01.2022 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла (а. с. 9).

Наказом служби у справах дітей Овруцької міської ради Житомирської області «Про постановку на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» №4 від 03.01.2020 було взято на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах (а. с. 10-12).

Наказом служби у справах дітей Овруцької міської ради «Про тимчасове влаштування дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 в сім`ю родичів (знайомих) №19 від 27.01.2022» малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було влаштовано в сім`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до прийняття рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради про надання статусу дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та влаштування їх опіку (а. с. 13).

01.02.2022 ОСОБА_2 звернувся з заявою на ім`я начальника служби у справах дітей Овруцької міської ради Нестеренко М. М. з проханням позбавити його батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за станом його здоров`я (а.с.14).

01.02.2022 в с. М. Чернігівка комісією у складі начальника служби у справах дітей Нестеренко М. М., головного спеціаліста служби у справах дітей Овруцької міської ради Соботюк Р. Ф., головного спеціаліста служби у справах дітей Маковської О. В. здійснювалося обстеження умов проживання та виховання дітей в сім`ї ОСОБА_2 (а. с. 15).

Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_2 проживає один, вихованням дитини - ОСОБА_3 , 2009 року народження, не займається, не піклується про нього, не допомагає фінансово, схильний до вживання алкогольних напоїв.

Характеристика, видана Овруцькою міською радою Житомирської області на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 29.06.2022 свідчить, що останній за час проживання в с. Мала Чернігівка Коростенського району Житомирської області зарекомендував себе з негативної сторони, веде не здоровий спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не приймав і не приймає участі у вихованні сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не виявляв і не виявляє бажання виховувати та утримувати його (а. с.21).

Свідок - ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив факт невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина - ОСОБА_10 та поряд з тим вказав, що іноді матеріальну допомогу відповідач сину надає.

Копії постанов від 06.03.2012, 12.03.2012, 15.09.2015, 08.05.2012, 15.09.2015 та 28.04.2021 підтверджують факти неодноразового притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), ч.1 ст. 173-2 КУпАп (вчинення домашнього насильства), ч.2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильство протягом року після накладення адміністративного стягнення) та ч.1 ст. 184 КУпАП (ухилення від виконання обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей) (а. с. 22-28).

Виконавчий комітет Овруцької міської ради надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 №02-09/440 від 09.02.2022, в якому зазначили, що на засіданні виконавчого комітету Овруцької міської ради 03.02.2022 було розглянуто матеріали про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було прийнято рішення №469 «Про надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ». Вказане рішення обгрунтовується тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно свого малолітнього сина.

ОСОБА_5 перебував на обліку служби у справах дітей як такий, що перебуває в складних життєвих обставинах. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати хлопчика. Батько звернувся до служби у справах дітей з заявою, в якій просить позбавити його батьківських прав відносно його сина за станом здоров`я.

На засідання комісії з питань захисту прав дитини 01.02.2022 ОСОБА_11 не з`явився, хоча був запрошений належним чином.

Тому, зважаючи на ухилення батька від виконання батьківських обов`язків та захищаючи права та інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина (а. с.18).

За положенням ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Оцінюючи обставини справи та досліджені докази у ній, суд, надаючи правову оцінку висновку органу опіки та піклування, вважає, що цей висновок є обґрунтованим та відповідає інтересам дітей.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оцінюючи надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 самоухилився від виховання свого малолітнього сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, добровільно відмовляється від їх виконання, тому розрив з ним сімейних відносин відповідає інтересам дитини і відповідно до ст. 164 СК України ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав щодо його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Від сплати судового збору позивача звільнено на підставі п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав щодо його малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. в дохід держави.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 14.10.2022.