ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6804/22 Справа № 211/5001/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони

позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 03 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що що в жовтні 2017 року позивач запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms.

24.05.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

Однак, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, станом на 30.06.2020 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості відповідачки перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 15.03.2021 року становить 138305,73 грн., яка складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) 138305,73 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.,який просило стягнути на свою користь та судовий збір сумі 2270,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 24.05.2018 року станом на 15.03.2020 рік в сумі 138305 гривень 73 коп., а також судовий збір в розмірі 2270 гривень 00 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гордієнко А.І. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факту погодження між сторонами умов сплати відсотків за користування кредитом, їх розміру, відповідальності а прострочення виконання зобов`язання, або підстав нарахування відсотків у збільшеному розмірі, оскільки долучена до матеріалів справи анкета-заява вказаних відомостей не містить.

Також зазначає, що в анкеті-заяві не зазначена процентна ставка, а наданий позивачем витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи, витяг з тарифів за карткою «Monobank» відповідачем не підписані. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву.

Вважає, що до вказаних правовідносин не можливо застосувати ч.1 ст. 634 ЦК України.

Зазначає, що районний суд не врахував правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17, якими спростовуються доводи позивача про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних умов.

Крім того, скаржник зазначає, що нарахування та списання відсотків проводилось за відсотковою ставкою 38, 4% (поточна ставка) та 76, 8 % (прострочена ставка), які не були погоджені сторонами.

Позивачем не доведено факту надання кредиту на підставі анкети заяви від 24.05.2018 року та укладення саме кредитного договору, не надано первинних документів. Що підтверджують виконання операцій по кредитній картці.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тій обставині, що у відповідача був вкрадений з 28.12.2019 на 29.12.2019 мобільний телефон IPhone10 на якому був встановлений мобільний додаток «Monobank».

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «УніверсалБанк» просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду - без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.05.2018 р. ОСОБА_1 дистанційно звернувся до Банку, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с.10).

Позичальник в Анкеті-заяві зазначив:

"6.Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, як відкриті або будуть відкриті мені в банку.

Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем 02FВ12С8В9В87СС378D2FВ253D873BF2243ВD13С8ВЕ9ЕС3С D 26ЕА FF0F9329С1Е45, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх даних згідно з договором. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або банком з використанням електронного цифрового підпису .

11. Усе листування щодо цього договору просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору".

На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 35 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Відповідно до п.8.1 розділу ІІ, пільговий період по кредитному договору від 24.05.2018 року становить 62 дні, який діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступною за датою виникнення заборгованості, при умові погашення її в повному обсязі. Пільгова відсоткова ставка становить 0,00001% річних, базова відсоткова ставка складає 3,2% на місяць, які нараховуються на максимальну заборгованість на день, за умови непогашення заборгованості в повному обсязі в пільговий період, за кожен день з моменту виникнення заборгованості, крім цього, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами складає 5% від заборгованості, але не менше 100 гривень та не більше залишку заборгованості.

Збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,4% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

У п. 5.11. розділу ІІ передбачено, що Клієнт зобов`яаний щомісячно сплачувати мінімальний платіж, в розмірі та в термін зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного щомісячного мінімального платежу Клієнт повинен сплатити штраф визначений тарифами, зокрема: за прострочення платежів від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 гривень; за прострочення платежів від 31 до 90 днів - у розмірі 100 гривень; за прострочення платежів від 91 до 120 днів - штраф розраховується за формулою: 100 гривень + 6,4% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця; за прострочення платежів від 121 дня - штраф у розмірі 100 гривень та пеня 6,4% на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних

Відповідно до п.5.16 розділу ІІ у разі порушення терміну сплати щомісячного платежу понад 90 днів, вся заборгованість за кредитним договором вважається простроченою, на залишок простроченої заборгованості Банк нараховує штраф в розмірі згідно із Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту, при цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.

У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, Банк, не пізніше наступного дня у мобільному додатку за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони повинні бути здійснені.

Відповідно до п.5.19 розділу 2 Умов з моменту направлення вимоги Банком на мобільний додаток і до повного погашення заборгованості на залишок суми нараховується штраф у розмірі 100 гривень та пеня у розмірі 6,4% на місяць за кожен день прострочення виконання. Розмір відсотків за користування кредитним коштами, а також наслідки невиконання зобов`язання відповідачеві були відомі.

Також, згідно п.5.23 п.5 Умов та правил, у разі якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для сплати щомісячного мінімального платежу, Банк має право самостійно збільшити кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта.

Відповідач не виконував умови кредитного договору, допустив прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за кредитним договором, яке перевищило 90 днів, у зв`язку з чим відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань.

30.06.2020 року позивач направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості, проте відповідач на контакт не виходив та не вчиняв жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим Банк нарахував відповідачу передбачені умовами договору санкції за порушення зобов`язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 15.03.2021 року утворилась заборгованість, яка становить 138305,73 грн., та складається з: загального залишку заборгованості за наданим кредитом ( тілом кредиту) 138305,73 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, тому дійшов висновку про стягнення заборгованості, яка складається з використаного кредитного ліміту

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний Банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 30.12.1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 18.06.2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Враховуючи наявну в матеріалах справи виписку про рух коштів, колегія суддів приходить до висновку, що надані АТ «УніверсалБанк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 , відповідно до наданого позивачем розрахунку з 25.05.2018 року користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «УніверсаБанк», за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

З огляду на вищевикладене не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, щодо відсутності надання позивачем первинних документів, які підтверджують виконання операцій по кредитній картці.

Згідно частин першої, другої статті 1054 ЦК України кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1ст.1055 цього Кодексу).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та другастатті 207 ЦК Українив редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та другастатті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першійстатті 634 ЦК України).

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови,що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду,а також усі ті умови,щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно абзацу другого частини другоїстатті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частин 3-6, 8статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справах №524/5556/19 від 12.01.2021, №234/7159/20 від 10.06.2021.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням частини першої статті 611ЦК України визначено,що у разі порушення зобов`язання настають правовінаслідки,встановлені договоромабо законом,зокрема: припиненнязобов`язаннявнаслідок односторонньоївідмови відзобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зістаттями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ст.81 ЦПК України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 шляхом засвідчення генерації ключової пари,особистим ключем підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «monobank», тим самим висловивши свій намір відкрити поточний рахунок зі встановленням кредитного ліміту в сумі 35 000 грн., який в подальшому було збільшено до 70 000 грн. (а.с. 81)

Відповідно до п.3 Анкети-заяви від 20.10.2018 року підписанням договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку ,підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі йому та не потребують додаткового тлумачення.

Відповідно до п.п.6.1 п. 6 розділу 1. Зміни до договору , в тому числі цих Умов та Правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ «УніверсалБанк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, вносяться за згодою Сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту повідомлення (пропозиції) про зміни умов Договору та акцепту клієнтом заначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів:підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку;направлення текстового та/або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів);продовження користування послугами Банку (в тому числі використання Кредитного ліміту).

Банк у повідомлені зазначає, що клієнт має право до дати, якої застосовуватимуться зміни, розірвати цей Договір, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до Договору та/або Тарифів Банку будуть застосовуватися та є погодженими (акцептованими) Клієнтом, якщо до дати з кої вони застосовуватимуться клієнт не повідомить Банк про розірвання Договору.

З питанням розірвання договору, чи незгодою із змінами Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, Відповідач до Банку не звертався та продовжував користуватись карткою, що свідчить про його згоду з умовами договору.

Відповідно до п.3 анкети-заяви відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

У п. 6 анкети-заяви азначено, що підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що між сторонами укладено кредитний договір про надання банківських послуг в електронній формі, істотні умови якого погоджено сторонами.

Позивачем надано кредитні кошти відповідачу, якими він користувався, здійснював часткове погашення заборгованості, про що свідчить інформація про рух коштів по картці від 02.11.2021 р. (а.с. 68-78).

Між тим, станом на 30.06.2020 р. допустив прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного платежу понад 90 днів, внаслідок чого утворилась заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), яка за наданим позивачем розрахунком станом на 15.03.2021 р. становить 138 305,73 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на кость позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 138 305, 73 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо нарахування позивачем відсотків, за відсотковою ставкою 38, 4% (поточна ставка) та 76, 8 % (прострочена ставка), які не були погоджені сторонами, оскільки відповідно до п.8.1. роділу ІІ витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, підписаного відповідачем зазначено, що базова процентна ставка становить 3,2% на місяць тобто 38, 4% на рік, збільшена відсоткова ставка на місяць становить 6,4%, тобто 76,8%.

Щодо доводів апеляційної скарги що у відповідача з 28.12.2019 на 29.12.2019 було викрадено мольний телефон, на якому було встановлено мобільний додатко, у зв`язку з чим відбулося несанкціоноване зняття грошових коштів з його кредитної карти, колегія суддів зазначає наступне.

20.05.2020 року відповідач ОСОБА_1 звернувся з заявою про злочин та відомості до ЄРДР внесено за № 0000632 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України ( а.с. 61).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно з п. п. 2, 5, 6, 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним, контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем, після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За таких обстави, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Натомість, як вбачається із витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідач звертаючись до поліції з заявою про злочин повідомив, що з 28.12.2019 на 29.12.2019 за адресою: м. Київ, пл. Толстого невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон IPhone10. Сума збитку та осбавини встановлюються.

Однак жодних належних та допустимиж доказів у розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, про рух вказаного кримінального провадження, як до суду першої так і апеляційної інстанції, відповідачем не надано.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не застосував правові висновки у постанові ВП ВС від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки фактичні обставини у вказаній справі є відмінні від цієї справи, яка розглядається апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381-384,389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: