Провадження № 2/554/3854/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2022 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі: головуючого судді Чуванової А.М.,

за участю секретаря: Проскурня Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, який підлягає стягненню згідно судового рішення Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2020 року у справі №643/11587/20 із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до досягнення ним повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 22.09.2017 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу у подружжя є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 05.08.2020 року Московським районним судом м.Харкова виданий судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

30.06.2021 року рішенням Московського районного суду м.Харкова за заявою позивача шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. 17.08.2021 року позивач отримав рішення суду, яке набрало законної сили.

18.08.2021 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син від другого шлюбу ОСОБА_5 .

Окрім того, на даний момент на утриманні позивача ОСОБА_1 знаходяться: дружина позивача ОСОБА_6 , син ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з вищевказаних фактів, що підтверджуються належними доказами, як матеріальне, так і сімейне становище позивача значно змінилося в порівнянні з його становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з перебуванням на утриманні платника аліментів двох дітей та непрацездатної дружини позивач вважає, що його матеріальний стан значно погіршився, що в свою чергу є підставою для зменшення розміру аліментів. Поза тим, позивач вбачає зміну сімейного стану, що є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи зазначене, позивач вважає доцільним призначення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22.08.2022 року прийнято до провадження позовну заяву та вирішено розгляд проводити за правилами загального позовного провадження та розпочати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Царьов Р.В. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано лише 21.07.2022 року, тому посилання позивача на те, що він 18.08.2021 року уклав інший шлюб не відповідає дійсності. Вказав на те, що у дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інший батько ОСОБА_8 , який повинен брати участь в утриманні своєї рідної дитини відповідно до вимог ст.180 СК України. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що на його утриманні перебувають двоє дітей та дружина (а.с.31-32).

Ухвалою суду від 28.10.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, відповідно до ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 про розгляд справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити в задоволенні позову.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та його представника, відповідно до ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами, на підставі наявних у справі даних і доказів.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аліменти повинні використовуватись виключно для задоволення потреб дитини, її гармонійного фізичного та духовного розвитку й не можуть слугувати для безпідставного збагачення отримувача аліментів.

Судом встановлено, що 22.09.2017 року було зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.7).

Від шлюбу у подружжя є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно позову, 05.08.2020 року Московським районним судом м.Харкова видано судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.07.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 30.06.2021 року шлюб між сторонами було розірвано. Постановою Полтавського апеляційного суду від 21.07.2022 року рішення Московського районного суду м.Харкова від 30.06.2021 року - залишено без змін (а.с.55-56).

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він уклав новий шлюб, від іншого шлюбу має сина, а тому на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Однак, аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Суд вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Слід також зазначити, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку із народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідно до судового наказу розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку із тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Безпідставним є також посилання ОСОБА_1 на те, що в нього на утриманні перебуває дитина його дружини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки у позивача немає законодавчо визначеного обов`язку для утримання цієї дитини.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами ОСОБА_1 не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 травня 2021 року № 715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Виходячи з того, що позивач зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, суттєві зміни в бік погіршення у матеріальному чи сімейному стані позивача та стані його здоров`я після ухвалення судового наказу Московського районного суду м.Харкова від 05.08.2020 року, не відбулися, а отже законні підстави для зменшення розміру стягнутих аліментів відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,211,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.183,192 СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя: А.М.Чуванова