Справа № 565/928/22
Провадження № 2/565/388/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняАлексейчик А.О.,
представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини щомісячного заробітку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відповідач є батьком дитини позивачки, навідував сина та допомагав, проте в подальшому відмовився від будь-якої допомоги на утримання дитини, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та з викладених у позові підстав просила суд його задовольнити. Представник позивачки пояснила суду, що відомості про батька дитини до свідоцтві про її народження записані зі слів матері на підставі ст.135 СК України.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_4 заперечив проти задоволення позовних вимог через їх необґрунтованість, оскільки доказів його батьківства щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стороною позивача до суду не надано.

Позивачкою до суду подано відповідь на відзив, у якій зазначаються докази батьківства відповідача щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - спільне проживання сторін до та після народження сина, продовження проживання позивачки з дитиною у житлі відповідача після народження дитини, те, що хресною матір`ю дитини є рідна сестра відповідача, а також те, що ОСОБА_4 піклувався про неї та їх дитину тривалий час після народження сина.

Зі змісту заперечень представника відповідача на відповідь на відзив вбачається, що вимога про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є безпідставною, оскільки він не зареєстрований батьком цієї дитини, а вимогу про встановлення батьківства позивачка не заявляла.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Представник відповідача ОСОБА_2 підтримала позицію відповідача, викладену у письмових заявах по суті справи, та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників процесу, виходячи з наданих доказів, суд встановив та врахував наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачка ОСОБА_6 народила сина ОСОБА_5 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30 травня 2018 року. Зі змісту свідоцтва про народження дитини вбачається, що у графі «Батьки» зазначено: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_6 .

Отже, вищезазначене свідоцтво про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не містить відомостей про відповідача ОСОБА_4 як батька дитини.

Учасниками процесу не оспорюється, що на час зачаття та народження сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з будь-якою особою не перебувала.

Статтею 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Одночасно, згідно з положеннями ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням джерела відомостей про батька суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити правову підставу внесення запису про батька дитини та визначитись, на підставі якої норми СК України (ст.ст.122, 125 чи ст.135 СК України) відповідні відомості про батька дитини внесено до актового запису про її народження.

Даний позов позивачкою ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини заявлено з підстав, передбачених ст.180 СК України, якою передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Виходячи зі змісту вказаної норми, а також ст.180 СК України, ця стаття Сімейного Кодексу України застосовується виключно до батьків дитини.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вбачається, що ОСОБА_4 являється його батьком. Відтак, існування правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі не доведено.

Відповідно до ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття, та приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, у разі вчинення запису про батька дитини у актовому записі про її народження відповідно до ч.1 ст.135 СК України, та відсутності заяви батька про походження від нього дитини, поданої в порядку ст.126 СК України, підставою для виникнення у особи обов`язків батька щодо дитини, у тому числі обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття, може бути судове рішення, ухвалене за результатами розгляду позовної вимоги про визнання батьківства. Разом з тим, таку вимогу позивачка ОСОБА_6 до суду не заявила.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У зв`язку з відсутністю у провадженні суду спору про батьківство щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом відхилено і клопотання представника позивачки про призначення у справі судової генетичної експертизи з метою визначення походження дитини від відповідача, а також про виклик свідків, які могли би підтвердити факт спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу на час зачаття та народження дитини, оскільки у такому разі питання доведення батьківства ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває за межами предмету доказування у справі про стягнення аліментів.

За таких обставин, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.15, 18, 121, 125, 180 СК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовити за безпідставністю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 11 листопада 2022 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина