ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1526/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/6116/21 Категорія: на ухвалу Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Черкаси :

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарСіренко Ю.В., Бородійчук В.Г. Зінченко Ю.О.

учасники справи:

скаржник - АТ «CGM Czech a.s.»,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника АТ «CGM Czech a.s.» адвоката Савченко В.С. на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.06.2021 (повний текст складено 09.06.2021, суддя в суді першої інстанції Пироженко В.Д.) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

у червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість.

Також позивачем подано заяву про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на квартиру відповідача за адресою АДРЕСА_1 , яку ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.06.2021 задоволено з посиланням на наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову без яких рішення по суті спору буде складно виконати.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник АТ «CGM Czech a.s.» 21.10.2022 через відділення поштового зв`язку подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати та відхилити заяву про забезпечення позову. Зазначає, що квартира, на яку суд наклав арешт, належить на праві власності скаржнику, а не відповідачу, що вбачається з рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 у справі №752/22075/16-ц, яке набрало законної сили, отже забезпечувати позов у даній цивільній справі про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на майно, що не належить відповідачу, є помилковим.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 просив суд апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає її законною та належним чином обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Питання про застосування заходів забезпечення позову, яке вирішувалося судом в оскарженій ухвалі, регламентується Главою 10 Розділу І ЦПК України.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема, п.1 шляхом накладення арешту на майно (як у цій справі).

У постанові ВП ВС від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Як вказав ВС у постанові від 03.11.2020 у справі №910/7716/20 при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У даній справі ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Зазначені позовні вимоги судом першої інстанції забезпечено шляхом накладення арешту на квартиру відповідача за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 у справі №752/22075/16-ц, яке набрало законної сили після апеляційного перегляду 14.12.2021, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27.06.2014, укладений між АТ "СGM Czech a.s." в особі представника Йозефа Хромяка та ОСОБА_2 , посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мінюковою-Кручиною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 542, предметом якого є купівля-продаж квартири АДРЕСА_2 , а також скасовано рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_2 (індексний номер рішення 14102004 від 27.06.2014).

Таким чином квартира, на яку накладено арешт у даній цивільній справі про стягнення заборгованості, відповідачу не належить, адже у судовому порядку скасовано правову підставу виникнення у неї права власності на таке майно відповідний договір купівлі-продажу, та скасовано державну реєстрацію права власності відповідача ОСОБА_2 на квартиру.

Отже забезпечувати позов про стягнення коштів з ОСОБА_2 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що їй не належить, є помилковим, оскільки вона вже не є власником вказаного майна згідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021.

При цьому, застосовані судом в оскаржуваній ухвалі заходи забезпечення позову, поза всяким розумним сумнівом спричиняють порушення можливості реалізації своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.06.2021 про забезпечення позову у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи та прийняти постанову про відхилення відповідного клопотання, задовольнивши подану апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст.153, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 09.06.2021 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - скасувати.

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 15.11. 2022.

Суддя-доповідач

Судді