провадження № 2/294/770/22
справа № 294/1497/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Остропільця Є.Р.,

при секретарі Івашкевич В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 20.12.2000 року придбав у ОСОБА_2 житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 5000,00 грн. ОСОБА_2 отримавши кошти за проданий будинок надала позивачу розписку про отримання коштів, правовстановлюючі документи на будинок, свідоцтво на право особистої власності на будинок. Домовившись про всі істотні умови договору, відбулось повне виконання договору. Нотаріально дану угоду сторонами посвідчено не було. ОСОБА_2 ухилялась від нотаріального посвідчення договору, згодом вона померла, тому позивач звернувся до суду в зв`язку з втраченою можливістю нотаріально посвідчити договір. Нотаріально посвідчити угоду на теперішній час позивач не може, за таких обставин позивач просить суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним.

В судове засідання сторони не з`явились.

В тексті позовної заяви позивач просить справу розглядати за його відсутності та задовольнити позов.

Від відповідача Краснопільської сільської ради, за підписом старости ОСОБА_3 , до суду надійшла заява в якій вказано, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та просить повністю їх задовольнити.

Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

20.12.2000 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 розписку, згідно якої отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 5000,00 (п`ять) грн. за продаж житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.16.1997, виданого виконавчим комітетом Бурківецької сільської ради народних депутатів, житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві особистої власності.(а.с.9)

Продаж за домовленістю сторін вчинився за 5000,00 грн., які ОСОБА_2 отримала від позивача при написанні розписки.

За спільною домовленістю сторони повинні були оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але відповідач ухилялась від цього та згодом померла.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.2020 Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.8)

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1960 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.128 ЦК України (в редакції 1960 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст.153 ЦК України (в редакції 1960 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона продавець передає майно (товар) у власність іншій стороні покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму.

Згідно з ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також що майно було правомірно придбано позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухому майно є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, ч.2 ст. 220, 316-317, 334, 638, 655 Цивільного кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу, житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладений 20.12.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - дійсним;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м з усіма господарськими будівлями та спорудами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Є.Р.Остропілець