Номер провадження: 22-ц/813/892/22
Справа № 509/2199/15-ц
Головуючий у першій інстанції Ґандзій Д.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Гандзій Д.М. 16 листопада 2018 року у смт. Овідіополь Одеської області, -

встановила:

У травні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на іпотечне майно (т. 1 а.с. 1-4).

В обґрунтування свого позову ТОВ «Кей-Колект» посилалося на те, що 03 жовтня 2006 року між ОСОБА_4 позичальником та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір, за яким банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 98 078 доларів США, строком по 03 жовтня 2011 року зі сплатою 12,2% річних за користування грошовими коштами. В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 03 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку належні йому на праві власності земельну ділянку площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі договору факторингу №1 від 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права за кредитним договором та іпотечним договором до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 ТОВ «Кей-Колект». Своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 не виконала і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на дату смерті ОСОБА_4 її борг за кредитним договором становив 32 709,96 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 677 830 грн. 84 коп., з яких тіло кредиту - 32 709,96 доларів США.

З наведених підстав ТОВ «Кей-Колект», з урахуванням уточнень, просило в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ТОВ «Кей-Колект» за кредитним договором звернути стягнення на предмети іпотеки за Іпотечним договором - житловий будинок та земельну ділянку, загальною вартістю 669 528 грн., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання права іпотекодержателю продати предмет іпотеки будь-якій особі, стягнути судові витрати (т. 2 а.с. 113-114).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року до участі у справі на підставі були залучені спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 їх діти співвідповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з виключенням 3-ої особи Реєстраційної служби Овідіопольського РУЮ в Одеській області (т. 1 а.с. 174).

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 02 вересня 2016 року позов був задоволений частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03 жовтня 2006 року укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 в сумі 32709,96 доларів США (еквівалент 677 830,84 грн., з яких тіло кредиту 32 709,96 доларів США), звернуто стягнення на предмети іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, житловою площею 87,9 кв.м, вартістю 173 048 грн., та земельну ділянку, загальною площею 0,20 га, призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, вартістю 496 480 грн., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання права власності на іпотечне нерухоме майно за ТОВ «Кей-Колект», та стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» судові витрати по сплаті судового збору по 1 827 грн. з кожного, в задоволенні решти позову відмовлено (т. 1 а.с. 233-235).

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 січня 2018 року було задоволено заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, вказане заочне рішення суду скасовано (т. 1 а.с. 66-67).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» було відмовлено (т. 2 а.с. 155-168).

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей-Колект» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а.с. 171-172).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання суду першої інстанції на відсутність вимоги про усунення порушення в розумінні ст. 35 Закону України «Про іпотеку» є некоректним, оскільки наявність такої вимоги законом не вимагається при захисті своїх прав іпотекодержателем в судовому порядку.

Сторони про розгляд справи на 18 жовтня 2022 року були сповіщені належним чином

Заяв, клопотань від сторін по справі на адресу Одеського апеляційного суду надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд, з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Кей-Колект» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 жовтня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за яким банк надав ОСОБА_4 кредит в сумі 98 078 доларів США, строком по 03 жовтня 2011 року, зі сплатою 12,2% річних за користування грошовими коштами. (а.с. 6-18 т. 1).

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 03 жовтня 2006 року між банком та ОСОБА_3 був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки (реєстр. № 7780), відповідно до якого останній передав банку в іпотеку належні йому на праві власності земельну ділянку площею 0,20 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 19-26 т. 1).

На підставі договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права за кредитним договором до ОСОБА_4 і ОСОБА_3 позивачу ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 29-42 т. 1).

Боржник ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на дату її смерті борг за кредитним договором становив 32 709,96 доларів США, що вбачається з наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості (а.с. 40-42 т. 1).

Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом після померлого батька ОСОБА_3 та померлої матері ОСОБА_4 , постійно проживала з матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від неї, тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім того, 16 серпня 2012 року ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини до Другої Одеської державної нотаріальної контори.

Права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців як єдине ціле, тобто має місце універсальне правонаступництво, тому суд дійшов вірного висновку, що до ОСОБА_1 перейшло також кредитне зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 03 жовтня 2006 року № 0 з АКІБ «УкрСиббанк», який забезпечений Договором Іпотеки від 03жовтня 2006 року (а.с. 109 т. 1).

Відповідач ОСОБА_2 не подавав заяви до нотаріальної контори, однак прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, не відмовившись від спадщини (а.с. 114 т. 1).

У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником який помер, після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються в порядку, визначеному ст.1281, ст.1282 ЦК України.

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.3 ст.1281 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини), якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно ч.1 ст.1282 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Статтями 33, 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення у не менш ніж 30-ти денний строк, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов`язань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги і якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Згідно п. 5.4 Договору іпотеки від 03.10.2006 р., звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем у 30 денний строк вимоги, згідно повідомлення надісланого у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Кредитор по-перше повинен пред`явити письмову вимогу спадкоємцю про виконання обов`язку спадкодавця і лише в разі її невиконання може звернутися до суду за захистом порушеного права.

За договором про надання споживчого кредиту від 03.10.2006 року № 0 з АКІБ «УкрСиббанк», який забезпечений договором іпотеки від 03.10.2006 року, боржником є ОСОБА_4 , а іпотекодавцем - ОСОБА_3 .

Строк виконання основного зобов`язання, відповідно до договору про надання споживчого кредиту від 03 жовтня 2006 року № 0, який забезпечений Договором Іпотеки від 03 жовтня 2006 року, настав 03 жовтня 2011 року. Строк пред`явлення вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 03 жовтня 2006 року № 0 до спадкоємців, з урахуванням того, що ПАТ «УкрСиббанк» дізнався про смерть ОСОБА_4 в листопаді 2010 року, є травень 2011 року.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, про смерть ОСОБА_4 первісний кредитор ПАТ «УкрСиббанк» дізнався ще у листопаді 2010 року, що підтверджується заявою від 04 квітня 2011 року. Крім того, листом завідуючої державної нотаріальної контори Маслової М.В. було повідомлено про відкриття спадкової справи, а листом Другої Одеської державної нотаріальної контори від 27 грудня 2012 року № 597/01-16 повторно повідомлено АКІБ «УкрСиббанк», що спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Боржник ОСОБА_4 також була зареєстрована за вищевказаною адресою, і саме ця адреса зазначена у кредитному договорі, а отже ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК) та прийняла спадщину з дня смерті спадкодавця та без обов`язку звернення із заявою до нотаріуса. За договором факторингу №1 від 12 грудня 2011 року ТОВ «Кейт-Колект» набув права, обов`язки та кредитну справу з усіма документами, що належали ПАТ «УкрСиббанк». Тобто, ще 12 грудня 2011 року позивачам було відомо про відкриття спадкової справи та вони могли дізнатися про спадкоємця ОСОБА_1 , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1268 ЦК) за адресою: АДРЕСА_2 , та по закону прийняла спадщину, але із вимогою претензію ТОВ «Кей-Колект» звернулося лише 22 грудня 2014 року, тобто поз межами строку встановленого ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України (а.с. 107,108 т. 1).

При цьому, висновки Великої Палати Верховного Суду України, викладені в постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 522/407/15-ц, щодо стягнення на предмет іпотеки, отриманої новим власником, у порядку спадкування та підстав для припинення іпотеки вказують, що ст. 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом ч. 1 ст. 1282 ЦК України та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Отже, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється. Оскільки у зв`язку зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту входять до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентують ст. ст. 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, положення ст. 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовують і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Так, ч. 4 ст. 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, установлені ч. ч. 2 і 3 цієї статті.

Встановлені ст. 1281 ЦК строки не є строком позовної давності (гл. 19 ЦК України), оскільки ці строки не перериваються, не поновлюються, до них не застосовуються положення ст. ст. 261-263 ЦК і вони підлягають застосуванню незалежно від наявності заяви сторони у справі. Зазначені строки за своєю правовою природою є преклюзивними строками, сплив яких припиняє існування права вимоги кредитора позивача внаслідок нездійснення ним свого права (ч. 2 ст. 12 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у визначені законом строки, позбавляється права вимоги. Як наголосив з цього приводу Верховний Суд України в ухвалі від 23 березня 2011 року у справі № 6-59949св10, строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (присічними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів. А тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Оскільки Банк пропустив строк пред`явлення вимог до спадкоємців боржника ОСОБА_4 , і фактично позбавився права вимагати повернення суми заборгованості по кредитному договору в межах вартості спадкового майна, він, відповідно, позбавлений права задоволення своїх вимог за рахунок вартості іпотечного майна, яке відповідачі прийняли у спадщину, оскільки ця вимога є похідною від наявності у Банка первинної вимоги - вимоги повернення суми заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до нотаріуса лише 22 грудня 2014 року. Враховуючи, що строк для звернення з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах якого ТОВ «Кей-Колект» могли звернутися з вимогою до спадкоємців, сплинув 04 жовтня 2012 року, а тому позивачі позбавлені прав вимоги до спадкоємців відповідачів, оскільки відповідальність останніх за борговими зобов`язаннями спадкодавців настає лише за умови додержання кредитором вимог ст. 1281 ЦК України.

За таких обставин, мотивування судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення недоведеністю позовних вимог є помилковим.

При викладених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не у повному обсязі визначився з характером спірних правовідносин, неправильно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року підлягає зміні, із викладенням його мотивувальної частини у редакції цієї постанови. В іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 листопада 2018 року змінити, викласти його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 14 листопада 2022 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе