Провадження №2/748/569/22
Єдиний унікальний № 748/593/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

представника відповідача адвоката Приходько О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2022 року, згідно поштового відправлення, представник позивача адвокат Мартиненко В.В. звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 103608,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 18 серпня 202 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір №052 оренди майна з правом викупу, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов зазначеного Договору позивач передав відповідачу у строкове платне володіння та користування майно, визначене п.2 Договору, а саме пральну машину Wash/fr WHIRLPOOL FWSL6125WEU, холодильник Ref/2D DELFA DBFM-180, з наступним переходом права власності на зазначене майно. На підставі укладеного Договору відповідач отримала зазначене в Договорі майно, однак зобов`язання за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28 січня 2022 року утворилась заборгованість в розмірі 103608,00 грн, яка включає: 34536,00 грн суму прострочених орендних платежів; 17268,00 грн суму пені за прострочені орендні платежі; 17268,00 грн суму штрафу за розірвання договору та 34536,00 грн суму вартості об`єкта оренди.

Ухвалою від 17 червня 2022 року провадження у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

27 липня 2022 року ухвалено заочне рішення, оскільки відповідач в судові засідання не з`являлась.

Ухвалою від 17 жовтня 2022 року заочне рішення скасовано по заяві відповідача та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представника відповідач просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідач не укладала договору, не отримувала зазначене майно за актом прийому передачі, не отримувала повідомлення про розірвання договору оренди, не погоджується з нарахованою сумою штрафу та пені.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.08.2020 сторони уклали Договір оренди майна з правом викупу №052, за умовами якого позивач зобов`язався передати у строкове володіння та користування майно : пральну машину Wash/fr WHIRLPOOL FWSL6125WEU, холодильник Ref/2D DELFA DBFM-180, з наступним переходом права власності на нього відповідачу, а відповідач зобов`язалась прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність, та сплачувати орендну плату (а.с.10).

Відповідно до положень п.3 Договору, передача об`єкта оренди здійснюється за товарно-транспортною накладною або іншим документом, що підтверджує факт передачі об`єкта оренди у користування. Сплата орендної плати у розмірі 2878,00 грн здійснюється до 18-го числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору протягом усього строку оренди, який становить 12 місяців, де днем внесення останнього платежу є 18.08.2021 року.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором оренди майна станом на 28.01.2022, заборгованість відповідача становить 103608,00 грн, яка включає: 34536,00 грн суму прострочених орендних платежів; 17268,00 грн суму пені за прострочені орендні платежі; 17268,00 грн суму штрафу за розірвання договору та 34536,00 суму вартості об`єкта оренди (а.с.7-9).

Відповідно до роздруківки послідовності дій ТОВ «Будинок комфорту» та клієнта ОСОБА_1 щодо укладення договору від 18 серпня 2020 року № 052, вбачається, що 17 серпня 2020 року о 17-47 год через особистий кабінет клієнтом особисто було ініційовано вхід до особистого кабінету, в подальшому відбулось заповнення заявки, завантаження документів, було надано необхідну інформацію для вчинення електронного правочину, отримано повідомлення про прийняте рішення шляхом надсилання смс повідомлення, здійснено ознайомлення з офертою (шляхом обрання опції «підписати»), підписання електронного повідомлення одноразовим ідентифікатором 18.08.2020 о 18.39 та підтвердження вчинення правочину шляхом відправлення в емейл електронного договору (а.с. 16).

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору;

Як передбачено ч. 3 ст. 11 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Із положень ч. 6 ст. 11 Закону №675-VIII слідує, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

За змістом ч. 11 ст. 11 Закону №675-VIII покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

В силу ч. 12 ст. 11 Закону №675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 13 ст. 11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 705 ЦК України за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Із положень ст. 759 ЦК України слідує, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками договір найму-продажу є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої наймач (орендар) передає покупцю товар у користування за плату з правом його викупу та набуває право вимоги оплати товару з розстроченням платежу, а покупець несе зобов`язання прийняти та оплатити товар.

Такий договір є змішаним договором, оскільки він містить елементи купівлі-продажу та майнового найму. Договір найму-продажу між фізичною та юридичною особою має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Сторони вправі укласти договір найму-продажу в електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі договір оренди з правом викупу, за умовами якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало ОСОБА_1 пральну машину Wash/fr WHIRLPOOL FWSL6125WEU, холодильник Ref/2D DELFA DBFM-180 у користування з правом викупу, а та зобов`язалась оплатити товар із розстроченням платежу протягом 12 місяців.

ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 уклали договір оренди з правом викупу шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 15-16) і підписали електронну форму цього договору за допомогою електронного підпису (а.с. 10).

Як слідує з наданих доказів стороною позивача, ТОВ «Будинок Комфорту» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідно до умов договору надав орендареві у строкове платне володіння та користування майно об`єкт оренди, шляхом направлення відповідачу об`єкт оренди оператором поштового зв`язку «Нова пошта», про що свідчить експрес-накладна № 6533 від 18 серпня 2020 року (а.с. 17).

Згідно з пунктом 5.1 Правил надання майна в оренду ТОВ «Будинок Комфорту», сплата орендної плати здійснюється орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі.

Як слідує з наданого розрахунку відповідач не вносила орендну плату у зв`язку з чим за 12 місяців утворилась заборгованість в розмірі 34536 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стверджуючи, що відповідач не укладала договору та не отримувала товару, представник відповідача не надав доказів звернення до правоохоронних органів щодо шахрайських дій з боку позивача. Позивач же в свою чергу надав копію договору, експрес накладну, роздруківку дій відповідача щодо входу у систему, ставити під сумнів які у суду відсутні підстави.

Відповідно до пунктів 8.4 та 8.5 Правил за прострочення орендних платежів орендар зобов`язується сплатити на користь орендодавця штраф у сумі 75,00 (сімдесят п`ять) гривень за кожен факт прострочення оплати орендних платежів, а також пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за договором оренди майна.

У разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату та додатково - штраф у розмірі 50 % від вартості загальної суми прострочених орендних платежів за Договором оренди майна з правом викупу та викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною в договорі оренди майна з правом викупу.

На підтвердження розміру пені позивач надав розрахунок, в якому вказується про нарахування саме пені в розмірі 17268 грн, заперечуючи який відповідач не надав свій розрахунок. Водночас ТОВ «Будинок Комфорту» обґрунтувало свої вимоги тим, що умови укладеного сторонами договору оренди з правом викупу встановлені Правилами надання майна в оренду (а.с. 11-14).

Правила надання майна в оренду визначають, у тому числі форму договору, порядок його укладення, виконання та розірвання, права та обов`язки сторін, порядок викупу об`єкта оренди та порядок розрахунків, відповідальність сторін, однак вони не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи договір найму-продажу.

За таких обставин надані позивачем Правила надання майна в оренду не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою договору оренди з правом викупу.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17), який згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 547 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Виконання зобов`язання за кредитним договором може бути забезпечене неустойкою (штрафом, пенею), встановленою письмовим договором.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Із розрахунку заборгованості слідує, що на виконання зобов`язання за договором оренди з правом викупу ОСОБА_1 не сплачувала орендну плату та прострочили виконання грошового зобов`язання, а отже на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 17 268 грн.

Оскільки письмові умови договору оренди з правом викупу не визначають право ТОВ «Будинок Комфорту» на штраф за розірвання договору, також відсутні дані на підтвердження отримання повідомлення про одностороннє розірвання договору, то в цій частині вимог (про стягнення 17268 грн штрафу за розірвання договору оренди) позов не може бути задоволений.

Відповідно до умов договору оренди з правом викупу орендар набуває право власності на об`єкт оренди після сплати всіх орендних платежів, а тому вартість об`єкта оренди фактично включена до складу орендних платежів за договором. У зв`язку з цим задоволення позову в частині стягнення 34536 грн вартості об`єкта оренди призведе до подвійного стягнення вартості набутого відповідачкою майна. В цій частині позовні вимоги ТОВ «Будинок Комфорту» є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 103608 грн. Судом стягнуто 51804 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 50% ( 51804 х 100 : 103608). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1240 грн 50 коп. ( 2481 х 50% : 100).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» 51 804 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот чотири) грн 00 коп заборгованості за договором № 052 від 18.08.2020 року, що складається з : 34536,00 грн суми прострочених орендних платежів; 17268,00 грн суми пені за прострочені орендні платежі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» 1240 грн 50 коп судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2022 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту», адреса : м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 13-А, к. 200, , IBAN № НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя С. М. Майборода