Провадження №2/524/1357/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2022 рокуАвтозаводський районний суд міста Кременчука в складі: головуючого судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року до суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом на 1/2 частину домоволодіння та на грошові кошти, розміщені в АТ КБ «Приватбанк».

В обґрунтування позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О.Е. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Прокопа О.Е. від 27.05.2021 року за № 269/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність доказів факту постійного проживання із спадкодавцем. Вказав, що за життя його мати 16 червня 1981 року склала на його користь заповіт, який було посвідчено державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори.

Посилався на те, що за життя його батьки побудували житловий будинок АДРЕСА_1 . Після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , він як син, вступив у спадщину і є власником 1/2 частини домоволодіння. З 2007 року і до смерті матері проживав разом із нею у цьому ж будинку, хоча фактично був зареєстрований за іншою адресою, сплачував за комунальні послуги. Факт постійного проживання з 2007 року по 2013 рік разом із матір`ю, підтверджується Актом від 18.06.2021 року, виданим КГЖЕП «Автозаводське». Після смерті матері займався організацією її поховання.

Крім того, вказав на наявність у покійної матері вкладу у банківській установі, а саме у АТ КБ «Приватбанк», розмір такого вкладу йому невідомий.

Просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на грошові кошти, розміщені в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я померлої ОСОБА_2 .

Разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів (а.с. 65-66) та заява про виклик свідків (а.с. 67).

Ухвалою судді (головуючий суддя Вінтоняк Н.Д.) від 10 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 73).

29 листопада 2021 року до суду від відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшли письмові пояснення (а.с. 81-82).

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року (головуючий-суддя Вінтоняк Н.Д.) були витребувані від АТ КБ «Приватбанк» письмові докази по справі (а.с. 92).

27 січня 2022 року до суду засобами електронного поштового зв`язку від відповідача АТ КБ «Приватбанк» було подано відзив на позовну заяву (а.с. 98-99).

Вказували, що заперечують проти позову в частині вимог щодо банківського вкладу у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Вважають, що банк було помилково зазначено в якості відповідача по справі, адже жодних протиправних дій відносно ОСОБА_1 з боку банку проведено не було і право власності на спірне майно банком не оспорюється. Право власності на вклад, яке позивач просить визнати за ним не підтверджено жодними доказами та ґрунтується виключно на припущеннях. Вказали, що банк не є належним відповідачем по справі, тому просили відмовити позивачу у задоволенні позову в частині вимог до банку.

Розпорядженням керівника апарату Автозаводського районного суду м. Кременчука за № 146 від 15 квітня 2022 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, головуючим-суддею було визначено Нестеренка С.Г. (а.с. 113-114).

Ухвалою суду від 09 червня 2022 року залучено до участі у справі третьою особою без самостійних вимог приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О.Е. та постановлено про виклик свідка (а.с. 124).

08 серпня 2022 року до суду від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 було подано заяву, в якій вона просила залишити позовні вимоги до АТ АК «Приватбанк» без розгляду (а.с. 153), уточнену позовну заяву ОСОБА_1 щодо вимог до відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області за її підписом (а.с. 154-156) та заяву про виклик свідків (а.с. 167).

Остаточно позивач просив встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , належної його матері на час її смерті.

Ухвалою суду від 08 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та АТ КБ «Приватбанк» про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом залишено без розгляду в частині позовних вимог до АТ КБ «Приватбанк». Прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, викликано у судове засідання для допиту свідків (а.с. 169-170).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув з невідомих причин. Був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 заявлений уточнений позов підтримала, просила задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві та розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибув. У поданому до суду клопотанні просили справу розглядати без участі їх представника (а.с. 130).

Третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. у судове засідання не прибув. Просив справу розглядати без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази, з`ясувавши детально обставини справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 3 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України позивач звернувся до суду з заявою в порядку позовного провадження.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та нині померлою ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 , виданим 07 жовтня 1954 року міськбюро РАЦСу м. Сніжне Донецької області (а.с. 10). Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25 січня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 23.09.1997 року, державним нотаріусом Першої Кременчуцької нотаріальної контори Бухаровою С.К., позивач ОСОБА_1 успадкував після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_4 , 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належало померлому на підставі договору на право побудови (а.с. 30).

Згідно Заповіту, складеного 16.06.1981 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької нотаріальної контори Тупиця М.П., ОСОБА_2 на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла сину - позивачу ОСОБА_1 (а.с. 36).

На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання її сина ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , про що вказувалося позивачем у позовній заяві.

27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопа О.Е. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Прокопа О.Е. від 27 травня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням доказів постійного проживання із спадкодавцем та пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, рекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 12).

Суд також взяв до уваги той факт, що як зазначено приватним нотаріусом у постанові, згідно витягу № 64917531 із Спадкового реєстру, станом на 27 травня 2021 року, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не зареєстрована.

Отже, інших спадкоємців, які б мали намір звернутися до нотаріального округу з питанням оформлення свого спадкового права після смерті ОСОБА_2 крім позивача ОСОБА_1 немає.

Позивачем до позовної заяви було додано копію свідоцтва про поховання матері (а.с. 33), копію сплаченого позивачем рахунку на послуги із поховання (а.с. 34), копія договору-замовлення на організацію та проведення поховання (а.с. 35), що свідчить про те, що позивач за власний рахунок здійснював поховання померлої матері.

За життя матері, позивач особисто сплачував за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 40, 49-53), сплачував податок на землю за цією адресою (а.с. 39), здійснював оплату за газ (а.с. 41-42) тощо.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту від 18 червня 2021 року, посвідченого КГЖЕП «Автозаводське», вбачається, що громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують факт того, що ОСОБА_1 фактично проживав з 2007 року по 2013 рік (до кінця року) спільно та вів спільне господарство з померлою матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України).

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Мати позивача ОСОБА_1 померла, іншого способу встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 на час її смерті іншим шляхом неможливо, встановлення даного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. До того ж як було встановлено судом і зазначалося раніше позивачу належить інша 1/2 частина будинку, позивач тривалий час продовжує лікування тяжкої хвороби, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідних медичних документів.

Відповідач та третя особа не спростували встановлені судом обставини та позов, а звідси суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині та необхідності їх задоволенні.

Щодо позовних вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п. 1.2 Глави 10 Розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Згідно п. 4.14 Глави 10 Розділу 2 цього Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкування, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, що підтверджують вказані факти.

З урахуванням положень статей 1296-1299 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв, інших спадкоємців немає, а нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності на спадкове майно у судовому порядку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що у даній справі спадкові права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту, оскільки, враховуючи фактичні обставини даної справи, останній позбавлений права захистити відповідні права у позасудовому порядку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння про АДРЕСА_1 , після померлої матері позивача ОСОБА_2 , підлягають задоволенню.

Сторони не заявляли про понесення ними судових та/або будь-яких інших витрат.

Керуючись ст. 15, 16, 328, 392, 1216 - 1218, 1220, 1222, 1233, 1235, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області, , юридична адреса: м. Кременчук, площа Перемоги, буд. № 2.

Третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп Олександр Едуардович, місцезнаходження за адресою: м. Кременчук, вул. Ігоря Сердюка, буд. № 37/18.

Повне рішення суду виготовлено 21 листопада 2022 року.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: