Справа № 585/1581/22
Номер провадження 2-др/585/14/22
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
08 листопада 2022 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області області в складі: головуючого судді Цвєлодуб Г.О., за участю секретаря Салій О.І., розглянувши заяву представника позивача Мороз Л.О. про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення заборгованості з заробітної плати, -
Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» про стягнення заборгованості з заробітної платизадоволено, проте не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.
Просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши понесені позивачкою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. з відповідача.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 від 27.06.2022 р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії СМ№000401, розрахункову квитанцію від 27.07.2022 р., відповідно до якої адвокат Мороз Л.О. отримала від ОСОБА_1 2000 грн., як оплату за надання консультацій, підготовку позовної заяви, представництво інтересів у суді та виконавчому провадженні у справі про стягнення заборгованості з заробітної плати.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Відповідач клопотання про зменшення та необґрунтованість визначеного позивачем розміру судових витрат не подав, своїх заперечень чи обґрунтувань в інших заявах по суті справи не висловив. Така пасивна поведінка відповідача свідчить про його погодження з розміром витрат на правничу допомогу.
Велика Палата Верховного Суду в додатковій постанові від 19.02.2020 (справа №755/9215/15-ц) висловила позицію про те, що в силу принципу змагальності саме на іншу сторону покладено обов`язок обгрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, що виключає ініціативу суду у вирішенні даного питання.
Отже, враховуючи складність справи, характер та кількість підготовлених та поданих адвокатом документів, а також беручи до уваги те, що відповідачем не було подане клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку, що з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продтоварів» слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 2000 грн. понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення задовольнити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційних скарг в 30 - денний строк з дня складення додаткового рішення.
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ