ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/8721/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2981/22Головуючий у 1-й інстанції Майстренко О.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Хіль Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Голосної Аліни Володимирівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Московськогорайонного суду м. Харкова від 07жовтня2020року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання виконати певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСоцбанк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання виконати певні дії.

В обґрунтування позову посилалась на те, що 25 квітня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредиту № 840/4- 27/16/1/8-022, відповідно до умов якого обуло надано кредит у розмірі 53 000 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення кредиту 24 квітня 2018 року.

Згідно умов вказаного договору погашення кредиту повинно було здійснюватися згідно встановленого пунктом 1.1.1. кредитного договору графіку. Згідно пункту 2.4. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості у валюті кредиту за методом факт/360, згідно пункту 2.4.1., нарахування процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день місяця.

17 березня 2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін № 4 до договору 840/4-27/16/1/8-022 від 25.04.2008 року, у відповідності до умов якого було змінено валюту кредиту - на гривню, встановлено новий графік погашення кредиту.

Статтею 2 Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 17.03.2015 року), встановлено графік повернення частини кредиту в розмірі 46 714,69 грн. (кредит-1), починаючи з листопада 2021 року, процента ставка за користування вказаною частиною кредиту встановлена в розмірі 14% річних.

Статтею 3 Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 17.03.2015 року, встановлено графік повернення частини кредиту в розмірі 93 552,11 грн. (кредит-2), починаючи з листопада 2021 року, при цьому банком встановлена процента ставка за користування вказаною частиною кредиту в розмірі 1 % річних.

03 лютого 2016 року при погашенні чергової частини заборгованості за кредитним договором позивачу стало відомо, що банком було в односторонньому порядку змінено процентну ставку за кредитом-2 з 1% до 14 %.

Після звернення до банку з`ясувалось, що вказане підвищення процентної ставки відбулось внаслідок того, що протягом 2015 року позичальник допустила прострочення повернення кредиту (за кредитом-1 та за кредитом -2) в загальній сукупності 51 день, що є підставою для збільшення розміру відсоткової ставки за кредитом-2.

Просила суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором з 01.01.2016 року.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано неправомірним підвищення з 1 січня 2016 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» відсоткової ставки за користування кредитними коштами до розміру 14% за договором кредиту №840/4-27/16/1/8-022 від 25 квітня 2008 року (в редакції договору про внесення змін №4 від 17.03.2015 року), що був укладений між ПАТ «УкрСоцбанк» та ОСОБА_1 .

Зобов`язано ПАТ «УкрСоцбанк» здійснити нарахування відсотків за користування кредитними коштами за договором кредиту №840/4-27/16/1/8-022 від 25 квітня 2008 року (в редакції договору про внесення змін №4 від 17.03.2015 року), що був укладений між ПАТ «УкрСоцбанк» та ОСОБА_1 в період з 1 січня 2016 року виходячи з відсоткової ставки 1% річних.

Рішення оскаржила представник АТ«Альфа-Банк», як правонаступника ПАТ «УкрСоцбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що суд дійшов безпідставного висновку про нарахування Банком подвоєної кількості днів прострочення виконання зобов`язання за одним договором кредиту. Вказує, що погашення заборгованості за Кредитом-1 та Кредитом-2 хоча і здійснюється в рамках одного договірного зобов`язання, проте облік строків здійснюється за кожною складовою такого зобов`язання окремо.

Крім того, вказує, що місцевий суд не взяв до уваги, що посилання на перерахування позивачем суми коштів 700 грн. шляхом поповнення карткового рахунку, а також факт отримання цих коштів банком саме в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором не доведено належними доказами.

До суду апеляційної інстанції представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи з підстав отримання Банком заяви позивачки про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання з огляду на тривалий строк перебування справи у суді апеляційної інстанції (апеляційне провадження у справі відкрито ухвалою Харківського апеляційного суду 11.03.2021 року), та оскільки висловлені ОСОБА_1 наміри щодо погашення заборгованості за кредитним договором не впливають на предмет спору у даній справі.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УкрСоцбанк» та ОСОБА_1 , укладено договір кредиту №840/4- 27/16/1/8-022, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 53000 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, з кінцевим строком повернення кредиту 24 квітня 2018 року.

Згідно умов вказаного договору погашення кредиту повинно було здійснюватися згідно встановленого пунктом 1.1.1. кредитного договору графіку. Згідно пункту 2.4. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості у валюті кредиту за методом факт/360, згідно пункту 2.4.1., нарахування процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день місяця.

17 березня 2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір про внесення змін № 4 до договору 840/4-27/16/1/8-022 від 25.04.2008 року, відповідно до умов якого було змінено валюту кредиту - на гривню, встановлено новий графік погашення кредиту.

Статтею 2 Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 17.03.2015 року), встановлено графік повернення частини кредиту в розмірі 46714,69 грн. (кредит-1), починаючи з листопада 2021 року, процента ставка за користування вказаною частиною кредиту встановлена в розмірі 14% річних.

Статтею 3 Кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 4 від 17.03.2015 року, встановлено графік повернення частини кредиту в розмірі 93552,11 грн. (кредит-2), починаючи з листопада 2021 року, при цьому банком встановлена процента ставка за користування вказаною частиною кредиту в розмірі 1 % річних.

Згідно умов п.3.2.м Статті 3 Договору про внесення змін № 4 від 17.03.2015р. до Договору кредиту № №840/4-27/16/1/8-022 від 25.04.2008р. передбачена умова ставки на наступний календарний рік за кредитом в гривні 2 при умові: «в разі, якщо станом 01 січня будь-якого календарного року починаючи з 17 березня 2015 року Позичальник порушить більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів будь-який із строків/термінів, встановлених цим Договором для сплати заборгованості за Кредитом/процентами протягом попереднього календарного року користування кредитом в гривні 1 та/або кредитом 2 в гривні (далі - «Істотне порушення строків/термінів»), то починаючи з першого робочого дня календарного року, що слідує за роком, в якому відбулось вищезазначене Істотне порушення строків/термінів, процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 14 % (чотирнадцять) процентів річних (далі - «Підвищена процентна ставка»). При цьому, визначення вказаного вище тридцятиденного строку порушення строків/термінів сплати заборгованості за Договором здійснюється накопичувальним підсумком, тобто для обчислення такого строку сумуються строки всіх порушень строків/термінів сплати заборгованості за цим Договором протягом відповідного календарного року користування Кредитом».

Згідно банківського обліку позичальником в 2015 році були допущені порушення строків повернення кредитної заборгованості за накопичувальним підсумком 56 днів, а саме: за кредитом № 1 - 25 днів: 18.06.2015р. - 5 днів; 20,07.2015р. - 1 день; 18.08.2015р. - 2 днів; 20.10.2015р. - 6 днів; 18.11.2015р. - 5 днів; 18.12.2018р. - 6 днів; за Кредитом № 2 - 31 день: 18.06.2015р. - 5 днів; 20,07.2015р. - 1 день; 18.08.2015р. - 2 днів; 20.10.2015р. - 6 днів; 18.11.2015р. - 5 днів; 18.12.2018р. - 12 днів.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що зобов`язання зі сплати відсотків за процентними ставками 1% та 14% виникли у позивача на підставі одного правочину - Договору кредиту № 840/4-27/16/1/8-022 від 25.04.2008 року. Договором не передбачено нарахування та погашення відсотків окремо за кожною частиною кредиту, всі умови договору в цій частині передбачають, що банк нараховує, а позичальник сплачує відсотки за користування всіма наданими коштами, вказане питання врегульовано не окремими для кожної частини кредиту, а одним (загальним для всього кредиту) пунктами договору, а саме статтею 1 Договору про зміни від 17.03.2015 року, яка є загальною для кредиту-1 та кредиту - 2.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи слідує, що сторони належним чином погодили всі істотні умови договору, а отже висновок місцевого суду, що Кредитним договором № 840/4-27/16/1/8-022 від 25.04.2008 року встановлено одне зобов`язання з повернення нарахованих за користування кредитом відсотків, внаслідок чого нарахування банком подвоєної кількості днів прострочення за прострочення виконання одного зобов`язання суд вважає неправомірним є обґрунтованим та вірним.

Колегія суддів погоджується також з висновком місцевого суду про те, що визначений відповідачем строк прострочення за кредитом - 2 становить 31 день, не відповідає дійсності, оскільки погашення відбулось 22.12.2015р. шляхом поповнення позивачем карткового рахунку, а отже прострочення платежу з 18.12.2015 склало 4 чотири.

Так, пунктом 1.6. Договору кредиту визначено, що укладанням цього Договору позичальник надає право кредитору здійснювати договірне списання коштів з метою виконання поточних та прострочених зобов`язань із сплати заборгованості за Кредитом процентами та/або комісіями, а також в сумі можливої неустойки (пені, штрафів) в черговості, передбаченій цим Договорів з усіх рахунків Позичальника, що відкриті або будуть відкриті у Кредитора протягом дії цього Договору. У разі, якщо на рахунках будуть відсутні кошти в необхідній для списання сумі, списання здійснюється в межах залишку коштів на рахунках, із списанням решти заборгованості по надходження коштів на відповідні рахунки.

Оскільки судом встановлено, що позивач здійснила поповнення карткового рахунку на суму 700 грн. за для погашення кредитної заборгованості за кредитом - 2. (т. 1 а.с.49)

Наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим відповідачем у відзиві на позовну заяву, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Голосної Аліни Володимирівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк»- залишити без задоволення.

Рішення Московськогорайонного суду м. Харкова від 07жовтня2020року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

Л.М. Хіль