ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1456/22Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/1120/18 Категорія: на ухвалу Бесараб Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Вініченка Б.Б., Василенко Л.І.

Секретар Чуйко А.В.

учасники справи:

позивач/заявник ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2

особа, яка подає апеляційну скаргу ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

21.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю.

В подальшому ОСОБА_4 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 .

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом задоволено частково.

16.08.2022 року ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою про роз`яснення рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 року

В обґрунтування заяви про роз`яснення рішення суду ОСОБА_4 вказує, що 06.01.2022 року Лисянським районним судом Черкаської області було винесено рішення у вище вказаній цивільній справі. Судом задоволено позов ОСОБА_1 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю. Крім того, суд також задовольнив частково позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 по розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , згідно з яким слід провести розподіл сумісного рухомого майна подружжя.

Однак, ОСОБА_5 вважає, що вказане рішення суду є не зовсім зрозумілим в частині місцезнаходження майна, а саме: підіймача двох стійкового QJY-В 3200 220 V вартістю 34440 грн.; компресора вартістю 8210 грн.; станка для шино монтажу вартістю 20700 грн.; станка для балансування коліс автомобілів вартістю 57958 грн.

Щодо розподілу майна, яке було вивезено ОСОБА_1 та його батьками ще до розірвання шлюбу 25.04.2018 року: холодильника «Снайге» вартістю 10000 грн., електром`ясорубки вартістю 3200 грн., мультиварки вартістю 1300 грн., євро радіаторів для опалення 4 шт. довжиною 1,20м, вартістю 6000 грн., євро радіатора для опалення 1 шт. довжиною 0,8 м вартістю 800 грн.; газового котла вартістю 5700 грн.; лави дерев`яної для альтанки вартістю 2000 грн.

У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_4 просила роз`яснити рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , в частині розподілу спільного рухомого майна подружжя, його фактичного розподілу та місцезнаходження на момент розірвання шлюбу, а також уточнити перелік майна (із зазначенням його вартості), яке підлягає розподілу.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2022 року заяву ОСОБА_4 про роз`яснення рішення суду від 06.01.2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року роз?яснено та вказано, що спільним майном подружжя є: підіймач двохстійковий QJY-В 3200 220 V вартістю 34440 грн.; компресор вартістю 8210 грн.; станок для шиномонтажу вартістю 20700 грн.; станок для балансування коліс автомобілів вартістю 57958 грн., холодильник «Снайге» вартістю 10000 грн., електром`ясорубка вартістю 3200 грн., мультиварка вартістю 1300 грн., єврорадіатори для опалення 4 шт. довжиною 1,20м, вартістю 6000 грн., єврорадіатор для опалення 1 шт. довжиною 0,8 м вартістю 800 грн.; газовий котел вартістю 5700 грн., що знаходиться у володінні ОСОБА_1 .

В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду про роз`яснення рішення, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу на ухвалу районного суду про часткове задоволення заяви про роз`яснення рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 посилається на норму ст. 271 ЦПК України, якою передбачено, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про роз`яснення рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року не взяв до уваги (не з`ясував), що на час подання заяви про роз`яснення судового рішення, судове рішення було пред`явлене до примусового виконання та фактично виконано, що підтверджується даними витягу з автоматичної системи виконавчих проваджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що сторони у справі отримали виконавчі листи по цивільній справі № 700/1120/189 та одночасно направили їх для примусового виконання до Лисянського ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ).

Стосовно поділу майна в натурі, а саме: рухомого майна, Лисянським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відмовлено у відкритті провадження, постанова не оскаржена.

Відносно стягнення боргу, постановою від 26.08.2022 року Лисянським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) виконавче провадження було закінчено на підставі виконання рішення суду у цивільній справі № 700/1120/18 у добровільному порядку.

Таким чином, скаржник ОСОБА_1 вказує в апеляційній скарзі, що районним судом під час розгляду заяви про роз`яснення рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року було порушено положення статті 271 ЦПК України судове рішення вже було виконано, що є підставою для скасування ухвали.

Скаржник також обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції, роз`яснюючи рішення, порушив вимоги ст. 271 ЦПК України, а саме : змінив зміст судового рішення, що є недопустимим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2022 року про роз`яснення рішення суду у цивільній справі № 700/1120/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у частковому задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повідомлені про дату, час, місце розгляду справи, але в судове засідання апеляційного суду сторони та їх представники не з?явились.

Заяв та клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги та участь сторін у засіданні до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з?ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз?яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз?яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз?яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз?яснення рішення.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції про роз?яснення рішення суду не відповідає вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні ухвали.

Постановляючи ухвалу про роз?яснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заява ОСОБА_4 про роз?яснення рішення підлягає до часткового задоволення та роз?яснення у відповідності до вимог та норм ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви та роз?яснення рішення, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов?язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що предметом судового розгляду в даній справі є вирішення питання щодо роз?яснення судового рішення, що регламентується положеннями ст. 271 ЦПК України.

Як вказувалось вище у даній постанові, відповідно до положень ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз?яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз?яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до примусового виконання.

Згідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК роз?яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз?яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі, й роз?яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє у роз?ясненні рішення.

Як вбачається із матеріалів справи рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року набрало законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. В апеляційному порядку рішення суду сторонами не оскаржувалося.

Так, із наявних матеріалів справи вбачається, що на момент розгляду заяви про роз`яснення рішення суду, судове рішення було пред`явлено до примусового виконання та фактично виконано, що підтверджується витягом з автоматичної системи виконавчих проваджень, та постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.08.2022 року (а.с.16-19).

Із даних постанови про закінчення виконавчого провадження державного виконавця від 26.08.2022 року вбачається, що на підставі виконавчого листа № 700/1120/18, виданого 02.08.2022 року, вимоги виконавчого документа боржником у добровільному порядку виконано, на підставі чого виконавче провадження було закінчено.

Згідно витягу з автоматичної системи виконавчих проваджень, у відповідності до якого в графі «боржник» вказано ОСОБА_1 , а в графі «стягувач» зазначена ОСОБА_4 виконавче провадження завершено (а. с.18).

Також із матеріалів справи вбачається, що стосовно поділу майна в натурі, а саме: рухомого майна, Лисянським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) було відмовлено у відкритті провадження (а. с.19). Постанова про відмову у відкриті виконавчого провадження в цій частині вимог сторонами не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов?язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів про виконання рішення суду, яке просила заявник ОСОБА_4 роз`яснити, суд першої інстанції допустив порушення вимог процесуального права, оскільки не прийняв до уваги вимоги процесуального закону щодо розгляду заяви про роз?яснення рішення, які визначено ч. 2 ст. 271 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що районний суд не з?ясував у сторін питання виконання рішення суду, та не перевірив, на якій стадії виконання перебуває рішення суду, хоча відповідно до вимог ч. 3 ст. 271 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного, приватного виконавця в судове засідання та з?ясувати питання, які виникли у зв`язку із виконанням рішення суду.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що на дату прийняття ухвали судом першої інстанції про роз?яснення рішення суду 13 вересня 2022 року, рішення суду частково було виконано, в іншій частині виконання рішення відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а сторонами дана постанова не оскаржувалась, то згідно до вимог закону відсутні підстави для задоволення заяви про роз?яснення рішення суду навіть у разі обґрунтованості заяви сторони щодо необхідності роз`яснення рішення суду.

Колегія суддів апеляційного суду акцентує увагу, що районним судом допущено порушення вимог процесуального закону, оскільки подання заяви про роз?яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до примусового виконання, що передбачено ч. 2 ст. 271 ЦПК України, як уже неодноразово вказував апеляційний суд, на що суд першої інстанції не звернув уваги та допустив порушення вимог ЦПК України, не врахувавши вимоги закону щодо роз?яснення рішення суду першої інстанції, якщо рішення вже виконано чи виконується у примусовому порядку.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції також не звернув уваги на безпідставність та необґрунтованість заяви ОСОБА_4 щодо роз?яснення рішення в частині місцезнаходження майна, яке судом не вказувалось у резолютивній частині рішення суду, а заявник просить у заяві, щоб суд роз?яснив про місце знаходження майна, а саме: підіймача двохстійкового QJY-В 3200 220 V вартістю 34440 грн.; компресора вартістю 8210 грн.; станка для шино монтажу вартістю 20700 грн.; станка для балансування коліс автомобілів вартістю 57958 грн. Також заявник просить суд роз`яснити щодо розподілу майна, яке було вивезено ОСОБА_1 та його батьками ще до розірвання шлюбу 25.04.2018 року: холодильника «Снайге» вартістю 10000 грн., електром`ясорубки вартістю 3200 грн., мультиварки вартістю 1300 грн., євро радіаторів для опалення 4 шт. довжиною 1,20м, вартістю 6000 грн., євро радіатори для опалення 1 шт. довжиною 0,8 м вартістю 800 грн.; газового котла вартістю 5700 грн.; лави дерев`яної для альтанки вартістю 2000 грн.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, судом першої інстанції було чітко визначено, яке майно підлягає розподілу, як спільного сумісного рухомого майна подружжя.

Із тексту рішення суду вбачається, що відсутні підстави для роз?яснення рішення суду, оскільки суд не має правових підстав для доповнення чи зміни резолютивної частини рішення, тому вносити зміни у суть рішення є недопустимим, оскільки це є порушенням вимог процесуального закону.

Разом з тим, в мотивувальній та резолютивній частині рішення суду не було вказано місцезнаходження майна, а тому суд першої інстанції порушив вимоги ст. 271 ЦПК України, змінивши зміст рішення при роз`ясненні рішення суду, що є підставою для скасування ухвали районного суду.

У зв`язку з вище викладеним, колегія суддів апеляційного суду, вважає, що суд першої інстанції під час розгляду заяви про роз?яснення рішення суду не повно з?ясував та не перевірив всі фактичні обставини справи, не перевірив обґрунтування заяви про роз`яснення рішення, не звернув уваги на вимоги процесуального закону, тому допустив порушення вимог процесуального права, прийшовши до помилкового висновку про часткове задоволення заяви про роз?яснення рішення суду.

З вище викладеного вбачається, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, а тому у відповідності до ст. 376 ЦПК України це є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, оскільки у відповідності до ст. 374 ЦПК України до повноважень суду апеляційної інстанції не входить роз`яснення рішення суду першої інстанції, як і відмова у роз`ясненні рішення суду першої інстанції, про що просив скаржник за вимогами апеляційної скарги.

Як зазначалося вище колегією суддів апеляційного суду, у відповідності до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалене відповідне судове рішення.

Таким чином, розгляд заяви про роз`яснення судового рішення, роз`яснення судового рішення, відмова у роз`ясненні судового рішення, здійснюється тим судом (складом суду), який ухвалював рішення.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції, та направлення матеріалів справи за заявою ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 до Лисянського районного суду Черкаської області для розгляду заяви ОСОБА_4 про роз`яснення рішення у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 271, 374, 376, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 13 вересня 2022 року про роз`яснення рішення скасувати.

Матеріали справи за заявою ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування частиною будинку, що є спільною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл рухомого майна подружжя та розподіл в натурі житлового будинку, що є спільною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 повернути до Лисянського районного суду Черкаської області для розгляду заяви ОСОБА_4 про роз`яснення рішення у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Б.Б. Вініченко

Л.І. Василенко