Провадження №6/523/44/22
У Х В А Л А

"07" листопада 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бєлік Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 у м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», первісний стягувач ПАТ «ВіЕйБі БАНК», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків для його пред`явлення виконавчого документа та видачу дублікату виконавчого документа ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дублікату виконавчого документа.

В обґрунтування вимог, представник заявника зазначив, що Суворовським районним судом м. Одеси від 01.10.2008 року за заявою ПАТ ««ВіЕйБі БАНК» було видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором у розмірі: 83 610 грн. 02 коп. Представник заявника зазначає, що судовий наказ, як виконавчий документ було втрачено, первісний кредитор не змін виконати рішення суду у зв`язку з процедурою ліквідації, а заявник, як новий кредитор не має змоги виконати рішення суду, а тому, просить суд задовольнити заяву поновити строки на звернення з виконавчим документом, замінити стягувача та видати дублікат виконавчого документа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, при цьому заява містить посилання щодо можливості проведення розгляду справи за його відсутності.

Заінтересовані особи: ПАТ «ВіЕйБі БАНК» та боржник ОСОБА_1 до суду також не з`явились, судом вживались заходи щодо їх належного та своєчасного повідомлення про час та місце слухання справи. Не явка осіб, не перешкоджає розгляду питання щодо заміни стягувача та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення заяви, суд встановив такі обставини справи та надав їм оцінку.

Судом встановлено, що Суворовським районним судом м. Одеси від 01.10.2008 року (справа №2-н-3061/2008) за заявою ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк було видано судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі: 83 610 грн. 02 коп., також було стягнуто ІТЗ 15 грн., та судовий збір у розмірі: 418, 05 грн. (а.с.30).

Відповідно до довідки архіваріуса Суворовського районного суду м. Одеси зазначено, відповідно до п.п.3.4.4 «Інструкції про порядок передання до архіву суду, зберігання в ньому, відбору та передання до державний архівів судових справ» строк зберігання справ наказного провадження 5 років. Після закінчення строку зберігання справа за №2-н-3061/2008 за заявою ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк про видачу судового наказу знищено (а.с.29).

Щодо відступлення прав вимоги, судом досліджується Договір про відступлення прав вимоги № 42053 від 25.04.2019 року, згідно якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» відступив, а Новий кредитор ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» прийняв права вимоги до позичальників/заставодавців зазначених у додатку №» 1 до цього Договору (а.с.5-8).

Згідно Договору про відступлення прав вимоги та майнових прав 05.11.2020 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» передав а Новий кредитор «ФК «ФОРТ» набув права вимоги та майнові права Первісного кредитора до позичальників, заставодавців та поручителів які виникають у Нового кредитора, що відповідно перераховані у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.9-12).

Отже, розглядаючи заяву щодо заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків для його пред`явлення та видачу дублікату виконавчого документи суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України, відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу; дарування; факторингу.

Відповідно до п.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови державного виконавця від 15.12.2011 року ВП № 29827560 виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2-н-3061/2008 виданого 23.10.2008 року закінчено (а.с.18). Разом з цим, суд зауважує, що заявником надано до суду лише частину даного документа, а саме постанови, у зв`язку з цим, судом не може дослідити документ в повному обсязі, зокрема обставин того, куди та кому державним виконавцем було направлено виконавчий документ у зв`язку з винесенням постанови про його закінчення (а.с.18).

На підтвердження втрати виконавчого документа, представником заявника надано лист від 22.01.2020 року, згідно якого Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» І.В. Лунько повідомив, що всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за кредитними договорами, по яким відступлено право вимоги передано ТОВ «ФК «Інвест Хаус» при укладенні договору про відступлення прав вимоги (а.с.16).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, представник заявника, як на поважну причину пропуску строку, вказував на те, що виявлення факту втрати документа стало лише після укладення договору відступлення з Новим кредитором, крім іншого, первісний кредитор не зміг виконати рішення суду, у зв`язку з процедурою ліквідації.

Строки пред`явлення виконавчого листа та інших судових документів до виконання, відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції, що діяла на час винесення судового наказу 2007 року - встановлені протягом 3 років.

Таким чином, на момент набрання судовим наказом законної сили діяли положення ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV в редакції зі змінами станом на 14.03.2007 року.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми вказує на те, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Строки пред`явлення виконавчого листа до виконання за даним судовим наказом закінчились 2010 року.

У постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27.01.2010 №3-рп/2010 у справі №1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно правил частини 1 статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підставами для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата та звернення до суду до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, якщо його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду виключно до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів.

У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до поданої заяви, представник заявника також просить поновити строки на пред`явлення виконавчого документа до виконання, при цьому в обґрунтування обставин пропуску строку зазначив, що такі були пропущені з підстав початку процедури ліквідації Банку, тобто первісного кредитора.

З даного приводу, слід зазначити, що Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП 29827560 винесена 15.12.2011 року, при цьому згідно постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Банку. В подальшому, згідно рішення № 618 від 18.03.2020 року виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення про продовження повноважень ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк» визначених Законом, зокрема ст.ст. 37, 38,47-52,521, 53 Закону.

Таким чином, твердження заявника щодо поважності причин пропуску строку спростованні вищевикладеним, оскільки, як вже встановлено, процедуру ліквідації банку розпочато було в 2015 року, а виконавче провадження з примусового виконання судового наказу закінчено в 2011 році, таким чином, заява про поновлення строку на пред`явлення виконаного документа та видачу дубліката виконавчого документа подана заявником в 2021 році є такою, що подана поза межами строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Обставини зазначені на підтвердження поважності поновлення пропущеного строку на думку суду є неспроможними, та такими, що спростовані матеріалами справи.

Тобто, твердження представника заявника на підтвердження обставин пропуску строку є недопустимими, зазначені обставини не свідчать про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку.

У ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №759/308/13-ц.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведене прямо стосується стадій виконавчого провадження, оскільки саме виконавче провадження, в розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», є завершальною стадією судового провадження.

Судом наголошується, що виконавче провадження з виконання судового наказу було закінчено в 2011 року, процедура ліквідації Банку розпочата в 2015 році, тобто за спливом 3 років після закінчення виконавчого провадження.

Правові позиції викладені ЄСПЛ у рішеннях у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20.09.2011 та у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22.10.1996 дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа. Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому, вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувача, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд. У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувача, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

Визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечивши рівність сторін виконавчого провадження.

Таким чином, судом не встановлена наявність поважних причин пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд відмовляє у його поновленні та видачі дублікату виконавчого листа.

Щодо вимог про заміну сторони виконавчого провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у зв`язку із заміною кредитора, відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження.

Згідно положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, слід зауважити, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Після набрання законної сили рішення суду підлягає виконанню сторонами справи, які набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання, зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Разом з цим, судом встановлено, що у заявника відсутнє матеріальне право на здійснення заміни правонаступництва у даному виконавчому провадженні, оскільки право попередника за даним виконавчим провадженням на час укладення Договору про відступлення прав вимоги від 05.11.2020 року вже було відсутнім/втраченим, а відтак відсутні підстави для задоволення заяви в цій частині.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на зміст заяви ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» суд дійшов висновків, що заявник не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, які б свідчили про об`єктивні та непереборні для стягувача обставини пропуску зазначеного строку та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх вимог.

Крім того, слід зазначити, що на момент укладення договору про уступку права вимоги від 05.11.2020 року, заявник набуваючи прав стягувача, повинен був бути обізнаним про стан виконавчих проваджень, право вимоги за яким перейшло до останнього. З огляду на положення ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник, набуваючи прав вимоги за даним кредитним договором, зобов`язаний був бути обізнаним про стан майнових вимог за кредитними договорами, право вимоги за якими він набуває.

Факт перебування ПАТ «ВіЕйБі Банк» на стадії ліквідації, зміни кадрових змін тощо не може бути поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі N 5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі N 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі N 6/256, від 26.04.2018 р. у справі N 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі N 916/215/15-г).

З урахуванням викладеного, на підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що подана заява про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, поновлення строків для його пред`явлення виконавчого документа та видачу дубліката виконавчого документи є такою, що заявлена безпідставно та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 76-81, 247, 258, 260, 261, 354, 433, 442, ч.1 п.17.4 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», первісний стягувач ПАТ «ВіЕйБі БАНК», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків для його пред`явлення виконавчого документи та видачу дублікату виконавчого документа залишити без задоволення.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, протягом 15 днів, шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Ухвала суду складена 11.11.2022 року.

Суддя: