Справа №932/5025/22
Провадження №2/932/1773/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Киричок Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В позовній заяві вона посилалася на те, що 20 жовтня 2017 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Подружжя після одруження має прізвище ОСОБА_3 . Від шлюбу подружжя дітей не має. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося, і з роками поступово лише погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між чоловіком та дружиною шлюбних відносин з лютого 2022 року. Саме з цього періоду подружжя вже остаточно припинило свої шлюбі відносини, що свідчить про те, що позивач та відповідач перестали вести спільне господарство, не мають спільного бюджету, не пов`язані спільним побутом, та фактично не мають взаємних обов`язків, притаманних подружжю. Головною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, різні погляди на життя, та поступово втрата почуття любові. Надання строку на примирення не виправить стану шлюбних відносин у сім`ї, оскільки вказані вище обставини продовжуються вже протягом тривалого часу, а спроби примирення між позивачем та відповідачем не принесуть жодних результатів. Саме тому, це лише погіршить стан відносин між позивачем та відповідачем, і продовжить їх перебіг у часі. Припинення шлюбних відносин є остаточним рішенням позивача, саме тому, позивач вважає, що примирення подружжя неможливе. З урахуванням вищезазначеного, позивач не має бажання зберігати шлюб, та звертається до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу. Також, позивач просила судові витрати покласти на відповідача.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте її представник - адвокат Яланська Ю.П. подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі позивача та участі її представника. Після розлучення позивач просить залишити прізвище ОСОБА_3 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позові вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрували шлюб 20 жовтня 2017 року, шлюб зареєстрований Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №671. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила своє дошлюбне прізвище на « ОСОБА_3 ».

Від шлюбу не мають спільних дітей.

Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

За положеннями ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Вирішуючи питання про можливість задоволення позову, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, сторони не мешкають однією сім`єю, на примирення не згодні - зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992,40 гривень.

На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263-265, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 20 жовтня 2017 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №671 розірвати.

Прізвище сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова