Справа № 495/7761/17
№ провадження 2/495/361/2022
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

07 листопада 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.,

справа № 495/7761/17

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання розрахунку заборгованості по кредитному договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерного товариства «Альфа Банк», 03.10.2017 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість у розмірі 19337,24 доларів США, а саме за кредитом 14080,49 дол. США, за відсотками 5256,75 дол. США, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 7409,72 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.08.2007 року між Акціонерно-Комерційним банком соціального розвитку «УкрсоцБанк», правонаступником якого був ПАТ «УкрсоцБанк» та гр. ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 2007/671-Ф03.9-30, відповідно до якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 26 900 доларів США.

В п.1.1. кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом.

В порушення умов договору, позивач вказує, що ОСОБА_1 зобов`язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 18.07.2017 року за ним утворилась заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

15.08.2018 року, представником відповідача наданий відзив на позовні вимоги позивача, згідно якого вважає, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у валюті не підлягають задоволенню, так як позивачем відповідно до заяви на виплату готівки боржнику ОСОБА_1 було видано готівку в еквіваленті сумою 135 845 грн.

Окрім того, на рахунок, який відкритий позивачем на погашення кредиту, відповідач вносив готівку, яка зараховувалась в еквіваленті, що підтверджується копіями квитанцій.

Таким чином, позивачем не надано доказів законності вимоги про стягнення боргу у іноземній валюті.

Щодо залишку боргу зазначив, що для розрахунку боргу з урахуванням внесених коштів та зарахування їх до рахунку, з розподілом позивачем на їх частини, як погашення основного боргу та процентів, необхідні спеціальні знання з області економічної експертизи.

13.04.2021 року до суду від представника ОСОБА_1 адвоката Смирнової Л.П. надійшла зустрічна позовна заява, у якій зазначається, що різниця за сумою заборгованості по кредиту складає 3047,86 доларів США, яка виникла за рахунок того, що банком при розрахунку вимог у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року не враховані платежі за даними, наданими на дослідження експертів платіжних документів, що випливає з висновку експерта № 19-4949/4950 від 31.03.2020 року.

Тож, сума заборгованості визначена в позові банку необґрунтована і дана обставина спростована вищенаведеним експертним дослідженням.

Щодо зміни процентної ставки, вказує, що 20.10.2008 року між сторонами була укладена додаткова угода і з 20.10.2008 року була підвищена відсоткова ставка до 14 % річних.

Більш змін не було, однак реальна процентна ставка з 20.10.2008 року в розрахунку складає 15,11 %,що вказує про однобічну зміну умов договору.

Крім того, посилалась на виникле скрутне становище ОСОБА_1 , внаслідок чого він змушений просити розстрочити виконання рішення на 3 роки та визначити плату частинами, лише в частині суми боргу у розмірі 11 032,63 доларів США.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

04 жовтня 2017 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду, суддя Гайда Герасименко О.Д. про вказаній справі було відкрито провадження. (т.1 а.с. 36)

11 червня 2018 року відповідно до розпорядження № 399 щодо повторного автоматизованого розподілу судової справи здійснений повторний авто розподіл судової справи. (т.1 а.с. 79)

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи 12 червня 2018 року справа розподілена судді Прийомової О.Ю.

14 червня 2018 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області справа прийнята до провадження судді з призначенням її підготовчого розгляду. (т.1 а.с. 81)

06 серпня 2018 року Ухвалою суду про витребування доказів, клопотання представника відповідача було задоволено. (т.1 а.с. 93-94)

24 жовтня 2018 року Ухвалою суду підготовче провадження по справ було закрито з призначенням її судового розгляду по сутті. (т.2 а.с. 115-116)

19 грудня 2018 року Ухвалою суду задоволено заяву представника відповідача про призначення судової економічної експертизи, провадження по справі було зупинено. ( т.2 а.с. 124-126)

Представник позивача не погоджуючись з ухвалою суду надав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

10 липня 2019 року Постановою Одеського апеляційного суду апеляційна скарга представника позивача залишена без задоволення, ухвала суду від 19 грудня 2018 року без змін. ( т.2 а.с. 157-160)

04 травня 2020 року Ухвалою суду провадження у псраві було поновлено, в зв`язку з отримання висновку експерта. ( т.2 а.с. 213)

На підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 серпня 2020 року, залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, як правонаступника позивача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.05.2021 року, поновлено ОСОБА_1 термін на подання зустрічного позову по цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання розрахунку заборгованості по кредитному договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії об`єднано в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити .

Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний письмовий відзив його представника та наявна заява від представника відповідача та позивача за зустрічним позовом про проведення судового засіданні у відсутність учасника справи.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Судом встановлено, що дійсно 21.08.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УкрсоцБанк», правонаступником якого був ПАТ «Укрсоцбанк» / згідно Статуту в редакції 31.10.2016 року/ та гр. ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №2007/671-Ф03.09-30./т.1 л.с.4-6/.

За умовами п.1.1 вищенаведеного кредитного договору, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 26900 доларів США, із сплатою 12,75 % процентів річних з наступним порядком повернення:

1.1.1 з вересня 2007 року по липень 2022 року щомісячно рівними частками по 149 доларів США, у серпні 2022 року 229 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 20 серпня 2022 року.

Згідно п.1.2 Договору, кредит надавався позичальнику на придбання нерухомого майна трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За умовами кредитного договору, що передбачено п. 1.3.1., в день укладання цього договору з позичальником був підписаний іпотечний договір на відповідне нерухоме майно.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається ,що 20.10.2008 року між сторонами АКБ «УкрсоцБанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору кредиту № 2007/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року, в результаті чого з 20.10.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14 % річних, та відповідно зазначено по тексту договору проценту ставку в розмірі 14 % річних. Інші умови Договору кредиту залишено незмінними. /т.1.л.с.9/

Факт отримання кредиту ОСОБА_1 у розмірі 26 900 доларів США підтверджено Заявою на видачу готівки № 1 від 21.08.2007 року. /т.1 л.с.13/.

Разом з тим, у зв`язку з неналежним виконання своїх обов`язків по поверненню наданого кредиту разом з відсотками, було складено розрахунок заборгованості та надіслано на адресу відповідача письмову Вимогу про усунення порушень за вих. № Б 17.08/14 від 17.08.2017 року, у якій вказано про наявність заборгованості та необхідність повернення у 30-денний строк з дати відправлення, але не пізніше 3-х дів з моменту отримання Вимоги.

Попереджено, що у разі невиконання Вимоги, банк розпочне захист охоронюваних прав кредитора в судовому порядку.

Під час розгляду справи в суді, відповідач не погодився з відповідним розрахунком Банку та заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Так, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2018 року призначено по цивільній справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- Чи відповідає наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 станом на 08.10.2018 року (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед Банком умовам укладеного між вказаними сторонами Кредитного договору №2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року та розрахунком документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором?

- Якою є реальна відсоткова ставка (у процентах річних) та абсолютне значення подорожчання кредиту за укладеним Кредитним договором №2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року, на момент його укладання та момент проведення експертизи, та чи визначено їх в даному Кредитному договорі та додатках до нього? Чи відповідають реальна відсоткова ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в Кредитному договорі відсоткам за користування кредитом?

- Чи підтверджується документально та нормативно сума заборгованості по кредиту, процентам, прострочена заборгованість по кредиту за Кредитним договором №2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року?

- Чи відповідає метод нарахування Банком відсотків за Кредитним договором №2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року вимогам Положення про кредитування банку ПАТ «Укрсоцбанк»?

Згідно Висновку експерта № 19-4949/4950 судово-економічної експертизи, складеного 31.03.2020 року, що надійшов до суду 15.04.2020 року, проведеним дослідженням за наданими документами, розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_1 перед банком по сплаті основної суми заборгованості та процентів станом на 10.07.2017 рік за кредитним договором №2007/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року в основному відповідає умовам договору та розрахунковим документам по видачі і частково по погашенню кредиту.

З другого питання пояснено, що у зв`язку із ненаданням на дослідження документів, які підтверджують витрати за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, комісії, страхування, послуг нотаріуса за кредитним договором №2007/671-003.9-30 від 21.08.2007 року, провести розрахунок реальної відсоткової ставки та абсолютного подорожчання кредиту на момент укладання договору та документально обґрунтувати розрахунок реальної процентної ставки (абсолютного подорожчання кредиту в сумі 27868, 31 дол. США за розміром реальної відсоткової ставки у розмірі 14,67% за період з 21.08.2007 по 20.10.2008, та абсолютне значення подорожчання кредиту в розмірі 24795,59 дол. США за розміром реальної відсоткової ставки у розмірі 15,11% з 20.10.2008 по 10.08.2022) не надається за можливе, а відповідно, обґрунтувати відповідність реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в кредитному договорі відсоткам за користування кредитом.

Розрахунок реальної відсоткової ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту на момент проведення експертизи, законодавчо та нормативно не передбачено.

З третього питання вказано, що за наданими документами, заборгованість по кредиту та процентам за кредитним-договором №2007/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року складає 15504,29 дол. США ( у тому числі за кредитом в сумі 11032,63 дол. США та за процентами в сумі 4471,66 дол. США), а не як зазначено у Розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №2107/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року в сумі 21784,91 дол. США (у тому числі за кредитом в сумі 14080,49 дол. США за процентами в сумі 7704,42 дол. США).

Крім того, задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом ухвалою від 06.08.2018 року витребувано у Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»: завірену належним чином копію кредитної справи (історії) по договору про надання кредиту за договором № 2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року; графік погашення по кредитному договору № 2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року; довідку розрахунок про сплачену суму боргу за договором № 2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року з розмежуванням відсотків та тіла кредиту окремо в доларах США і в гривні за період часу укладання договору по час виникнення заборгованості.

17.10.2018 року до суду надійшли витребувані документи.

Відповідно до наданих платіжних документів, ОСОБА_1 в період з 10.09.2007 року по 18.09.2015 року здійснено внесення коштів до банку в сумі 32827,63 дол США+3069,13 доларів США.

Згідно довідки № 04.22-07/11408 від 08.10.2018 року, за договором кредиту №2007/671-Ф.03.9-30 від 21.08.2007 року, в рахунок погашення заборгованості в період з 21.08.2007 - 07.10.2018 роки було перераховано основну заборгованість за кредитом в сумі 12 819,51 доларів США, за відсотками - 20 723,21 доларів США.

При співставленні даних Розрахунку вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором, з наданими платіжних документів вбачається, що в період з 21.08.2007 - 07.10.2018 року банком отримана сума від ОСОБА_1 з повернення кредиту і сплати відсотків в сумі 36 485,52 доларів США.

Вказане також узгоджується з дослідницькою частиною Висновку судової економічної експертизи.

Між тим, певний період часу відповідачем не належним чином здійснювався його зобов`язальний обов`язок, всупереч вимог договору кредит та відсотки по ньому повертались не стабільно.

У своїй заяві до Банку, відповідач пояснив даний факт тим, що перебуває у тяжкому фінансовому становищі, відчуває матеріальні труднощі, внаслідок чого просив конвертувати кредит з валюти у національну одиницю.

Проте, Банком не приймались відповідні рішення, та продовжувались нарахування.

Нарахування процентів припинились станом на дату розрахунку, а саме 18.07.2017 року, в той час як з претензією повернення щодо суми боргу позивач звернувся 17.08.2017 року, тож вказане не суперечить позиції ВСУ у справах №№ 127/15672/16-ц від 08.11.2019 року, № 723/304/16-ц від 23.10.2019 року, № 1519/2-3165/11 від 03.07.2019 року та № 461/10610/13-ц від 10.04.2019 року, на які звернуто увагу у зустрічному позові представником ОСОБА_1 .

Нормативне обґрунтування.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання - це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

В зв`язку з тим, що відповідач, в установлений кредитним договором строк заборгованість не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість станом на 18.07.2017 року.

Суд ставиться критично до приєднаного Банком розрахунку, на підставі якого заявлені майнові вимоги, щодо суми заборгованості за кредитом у розмірі 19 337,24 доларів США, адже експертним висновком заборгованість по кредиту та процентам за кредитним договором спростована та визначена у меншому розмірі у сумі 15 504,29 доларів США, у т.ч. за кредитом в сумі 11 032,63 дол США, за процентами 4 471,66 доларів США, що відповідає наданим документам.

Стосовно стверджень відповідача про зміну процентної ставки на 15,11 %, що не обумовлювалась ані умовами кредитного договору № 2007/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року, ані Додатковою угодою № 1 про внесення змін до договору кредиту № 2007/671-Ф03.9-30 від 21.08.2007 року, то суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від сплати відсотків, адже з самого розрахунку заборгованості ОСОБА_1 вбачається лише зміна відсоткової ставки з 12,75 на 14%, що було цілком законно, а експертним висновком зазначено, що провести розрахунок реальної відсоткової ставки та абсолютного подорожчання кредиту на момент укладання договору не надається за можливе, а відповідно, обґрунтувати відповідність реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту зазначеним в кредитному договорі відсоткам за користування кредитом.

Також суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу стосовно його позиції про невиконання Банком Рекомендацій щодо роботи банків з позичальниками фізичними особами, які мають заборгованість за споживчими кредитами та потрапили в скрутне фінансове становище, затверджених постановою правління НБУ від 06.08.2009 року № 461 про вирішення шляхів погашення заборгованості, в даному випадку боржник вказує про необхідність розстрочки заборгованості.

Ці рекомендації носять лише рекомендаційний характер та не є прерогативою суду примушування до їх виконання.

Таким чином, виходячи з наданих доказів часткової сплати ОСОБА_1 , згідно платіжних документів суми кредиту із нарахованими відсотками, проте неналежне їх виконання протягом певного часу, що призвело до виникнення заборгованості, не звільняє відповідача від несення свого обов`язку щодо повернення усієї суми боргу, згідно з умовами кредитного договору, та виходячи з перевірених експертом даних про не підтвердженість документально та нормативно суми заборгованості по кредиту, процентам, прострочена заборгованість по кредиту за Кредитним договором №2007/671-Ф03.09-30 від 21.08.2007 року підлягає поверненню у загальному розмірі 15 504,29 доларів США, з яких заборгованість за кредитом в сумі 11032,63 доларів США, за процентами 4471,66 доларів США.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить також з того, що статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16 січня 2019 року (справа №373/2054/16-ц, провадження №14-44) Велика Палата Верховного Суду виклала такий правовий висновок стосовно проблеми стягнення заборгованості в іноземній валюті: «гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику».

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Вищевказаним спростовані твердження відповідача, що викладені у його письмовому відзиві 15.08.2018 року про те, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у валюті не мають законної підстави.

В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 5975,58 грн, що вираховуються наступним чином 539 122,25 грн./ заявлені позовні вимоги в еквіваленті по офіційному курсу НБУ/:432 259,60 грн /задоволені позовні вимоги в еквіваленті по офіційному курсу НБУ/=1,24. 7409,72 грн /сплачений судовий збір/:1,24=5 975,58 грн.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Вимоги позивача про визнання недійсним розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 лише з підстав припущень про однобічну зміну умов договору, згідно підрахунку реальної відсоткової ставки не у розмірі 14 %, а 15,11 % як про це вказано у екпертному дослідженні не відповідають дійсним обставинам справи, та з цього приводу суд вже надав оцінку вище за текстом рішення, в мотивувальній частині первісного позову, з чого випливає неможливість визнання усього розрахунку заборгованості недійсним, а лише його частини, яка недоведена у розмірі нарахованих відсотків 3047,86 доларів США.

Визнати недійним увесь розрахунок заборгованості ОСОБА_1 є наслідком спростування позову АТ «Альфа Банк», який є частково доведеним, а отже не звільняє боржника від усієї відповідальності щодо стягнення суми заборгованості.

Крім того, вона обрахована станом на момент її виникнення з припиненням подальшого нарахування відсотків ще до пред`явлення кредитором вимоги про дострокове повернення кредиту.

Вимоги щодо встановлення остаточної заборгованості ОСОБА_1 станом на 17.08.2017 року в розмірі 11032,63 доларів США не відповідають матеріалам справи та зокрема спростовані Висновком експерта № 19-4949/4950 судово-економічної експертизи, складеного 31.03.2020 року.

Щодо заявлених ОСОБА_1 вимог про зобов`язання Банк прийняти заборгованість з розстроченням виконання рішення суду на 3 роки, то з цього слід зауважити про наступне.

Згідно частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс.

Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи із вимог ст. 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, у відповідності до вимог чинного законодавства дії щодо розстрочення виконання рішення можливі лише в порядку його виконання, та за підтвердження передбачуваних умов та обставин ускладнення його виконання, тож обраний позивачем спосіб захисту в процесі судового розгляду не передбачений Законом та є достеменно необґрунтованим.

З огляду на недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 , вимоги щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають .

Керуючись ст. ст. 530,549,553, 554,629,1050,1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа Банк`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» кредитну заборгованість на загальну суму 15 504,29 доларів США, з яких заборгованість за кредитом в сумі 11 032,63 доларів США, за процентами 4471,66 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа Банк» витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 5975,58 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства «Альфа Банк» - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк» про визнання розрахунку заборгованості по кредитному договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , МФО 300346, п/р № НОМЕР_1 , місцезнаходження: 03150, Україна м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 07 листопада 2022 року.

С У Д Д Я :