Справа № 348/933/22
Провадження № 22-ц/4808/1165/22
Головуючий у 1 інстанції Солодовніков Р. С.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду, ухвалене суддею Солодніковим Р.С. 26 серпня 2022 року в м. Надвірна, повний текст якого складено 31 серпня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позову посилалась на те, що рішенням суду від 27.11.2019 року задоволено її позов та визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З дня присудження аліментів в період з березня 2020 року по грудень 2020 року відповідач сплатив аліменти, що в середньому складало 3448,00 грн. в місяць. З січня 2021 року по жовтень 2021 року відповідач сплатив аліменти в сумі 20349,69 грн., що в середньому складало приблизно 2034,96 грн. в місяць. На той час розміру цих аліментів разом з коштами позивача вистачало на утримання сина, хоча було скрутно.

В період з 01.10.2021 року по 29.04.2022 року відповідач сплатив аліменти в сумі 7723,01 грн., що в середньому складало 1103,28 грн. в місяць. Вказаної суми не вистачало на утримання сина. і тому позивач була змушена позичати кошти у рідних. Зазначає, що витрачає на дитину приблизно 5000-7000 грн. в місяць.

Крім призначених аліментів батько жодним чином матеріально не допомагає синові, будь-яких додаткових коштів на повсякденні потреби дитини, продукти харчування, одяг, взуття не надає. Також він не спілкується з сином, відповідно питання його виховання та лікування здійснює виключно мати.

Аліменти, які, відповідно до розрахунку, сплачує ОСОБА_2 на утримання сина, не забезпечують його належного рівня життя та гармонійного розвитку, а саме: необхідного харчування, медичного догляду, лікування, навчання, розвитку здібностей тощо. Дитина проживає разом з матір`ю, з 1 червня 2022 року відвідує приватний ДНЗ «Я світ», що в місті Івано-Франківську, оскільки йому необхідно відвідувати спеціалізований заклад для його розвитку. Тому кожного дня вона з сином добирається до м. Івано-Франківська. Вартість проїзду в день в обидві сторони становить 130 грн., а в місяць в середньому 2860 грн. Вартість харчування в дитсадку на сина приблизно 50 грн. в день, а в місяць 1100 грн.

Також з 01.05.2022 року син відвідує додатково комплекс «Моя Планета», так як йому це необхідно відповідно до медичних показань по мовному розвитку. Місячна оплата в даному лікувальному закладі становить 3600 грн.

01.02.2022 року дитині було проведено лікування зубів в «DR ALIS Dental Center», за що оплачено послуги в сумі 11560 грн.

Окрім цього, позивач майже кожного місяця купляє синові новий одяг або взуття, так як все зношується і син росте. В середньому в місяць на одяг та взуття вона витрачає 1000 грн. На харчування вдома на них двох витрачає приблизно 9000 грн., половина від чого складає 4500 грн. Також позивач несе витрати на утримання житла та комунальні платежі, що також є складовою витрат на сина та його повноцінні умови проживання. В середньому в місяць такі витрати становлять 1000-1500 грн.

Зазначає, що її коштів не вистачає на утримання дитини та забезпечення її всім необхідним для належного рівня життя, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. А тому вона потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Вважає, що відповідач фізично здорова, працездатна людина, працевлаштований, отримує щомісячно доходи, отже має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 26 серпня 2022 року позов задоволено частково. Змінено визначений судовим рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.11.2019 року спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2200,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стягнення аліментів розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 992 грн.40 коп. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині розміру аліментів, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що висновок суду про те, що позовна заява не містить наявності обставин, встановлених ст. 192 СК України, не відповідає дійсності, оскільки до інших випадків, передбачених вказаною статтею слід віднести погіршення здоров`я дитини (встановлення дитині діагнозу «специфічні розлади розвитку мовлення та мови») та, відповідно, додаткові витрати.

Вказує, що суд не взяв до уваги і не описав у рішенні витрати на проїзд до приватного ДНЗ «Я світ», які складають 2860 грн., вартість харчування дитини в дитсадку в сумі 1100 грн., відвідування дитиною лікувального комплексу «Моя Планета», місячна оплата в якому складає 3600 грн., проведення дитині лікування зубів на суму 11560 грн., витрати на купівлю синові нового одягу та взуття на суму приблизно 1000 грн. в місяць та інші витрати, зазначені у позовній заяві. Тому вона не погоджується із висновком суду щодо недоведеності її витрат на дитину, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Вважає, що судом було враховано лише довідку про заробітну плату відповідача та його сімейний стан. Натомість суд не взяв до уваги її доводи та докази щодо того, що заробітна плата машиніста бурової установки (це професія і посада, на якій працює відповідач) становить в середньому від 18000 грн. до 35000 грн. в місяць.

На її думку в матеріалах справи наявні докази понесених нею витрат на місяць на дитину, а відповідач має можливість сплачувати суму аліментів, вказану нею у позовній заяві.

Просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, встановивши аліменти в розмірі 6000 грн. щомісячно.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що вказаний позивачем розмір його заробітної плати на місяць в сумі 13000-15000 грн. не відповідає дійсності та спростовується поданою ним довідкою з місця роботи. Вважає, що судом при визначенні розміру аліментів враховано факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, стан здоров`я, матеріальне становище дитини та матері, яка офіційно працевлаштована та отримує сталий дохід, наявність у платника аліментів інших двох малолітніх дітей, а тому суд дійшов правильного висновку про стягнення аліментів в сумі 2200,00 грн. Визначення аліментів у більшому розмірі становитиме для відповідача надмірний тягар з огляду на його матеріальне становище та сімейний стан. Крім того вказана позовна заява не містить обставин, встановлених ст. 192 СК України, якими ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану отримувача аліментів, погіршення її здоров`я тощо. Посилання апелянта на факт отримання ним не облікованих доходів вважає голослівним та нічим не підтвердженим.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині зміни способу стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі не оскаржується, тому в цій частині колегією суддів не переглядається.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Надвірнянського районного суду від 27.11.2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на неповнолітнього сина. Визнано ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-10).

Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментах від 15.10.2021 року, зробленого начальником Мостиського РВ ДВС ГТУЮ в Львівській області, відповідач ОСОБА_2 протягом періоду з березня 2019 року по вересень 2021 року сплатив аліменти в сумі 54830,54 грн., заборгованості станом на 15.10.2021 року немає (а.с. 11).

З копії виписки карткового рахунку ОСОБА_1 встановлено, що за період з 01.10.2021 року. по 29.04.2022 року ОСОБА_2 сплатив аліменти в сумі 7723,01 грн. (а.с. 12-15).

Відповідно до копій квитанцій від 02.06.2022 року, Товарного чеку №1105 від 11.05.2022 року позивачем ОСОБА_1 здійснено оплату послуг з комплексу для дітей з порушеннями розвитку «Моя планета» ФОП ОСОБА_4 на суму 3600,00 грн., догляд за дітьми та заняття з логопедом ФОП ОСОБА_5 на суму 3000,00 грн. та 2880,00 грн. (а.с. 16-17).

З квитанцій наданих позивачем ОСОБА_6 встановлено, що нею витрачено кошти для придбання продуктів харчування, ліки, одяг, взуття, іграшки за період з 02.05.2022 року по 31.05.2022 року на загальну суму 13560,00 грн. (а.с. 19-26).

Як вбачається з витягу Історії розвитку дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 був на прийомі у сімейного лікаря з приводу вад язика і порушення мовлення (а.с. 27-30).

Відповідно до копії Акту виконаних робіт «DR ALIS Dental Center» від 01.02.2022 року ОСОБА_3 було проведено лікування зубів на загальну суму 11560 грн. (а.с. 31).

Встановлено також, що згідно копії Довідки ТОВ «ІНФОКОМ» від 24.10.2019 року №17 ОСОБА_2 працює в даному товаристві з 26.07.2018 року; на даний момент займає посаду водія. Його дохід з 25.07.2018 року по 30.09.2019 року склав 126360,35 грн. (а.с. 18).

Згідно Довідки ТОВ «ІНФОКОМ» від 11.07.2022 року №9 ОСОБА_2 працює в ТОВ «ІНФОКОМ» на посаді машиніста бурової установки. Його сукупний дохід з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року склав 44827,97 грн. (а.с. 43).

Із копій свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 11.05.2018 року та серії НОМЕР_2 від 25.09.2020 року відповідно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 44-45).

З скріншоту огляду сайту в пошуках роботи «WORK.UA», наданого позивачем встановлено, що середня заробітна плата в місяць машиніста бурової установки складає від 18000,00 (а.с. 57-58).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду, але за вибором отримувача аліментів, тобто того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а відповідач у справі не заперечував проти зміни визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів на стягнення у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд врахував факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно працевлаштована, отримує сталий дохід, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а також матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований, має сталий дохід, наявність у нього інших двох малолітніх дітей. А тому дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 2200,00 грн. щомісячно в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Між сторонами виник спір з приводу збільшення розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Позивач просила збільшити розмір аліментів до 6000 щомісячно, а відповідач подав до суду заяву, в якій просив визначити розмір аліментів в сумі 2000 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів, позивач зазначила про зменшення грошових надходжень на дитину (аліментів), які утримуються із заробітної плати відповідача, та збільшення витрат на її утримання.

Разом з тим, суд вірно вважав, що позовна заява не містить наявності обставин, встановлених ст. 192 СК, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, що на підставі зазначеної норми закону надають право на збільшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального або сімейного стану отримувача аліментів, погіршення її здоров`я та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Збільшення витрат на дитину не є обставиною, що надає право на збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України, як і погіршення стану здоров`я дитини, однак ці обставини відповідно до ст. 182 СК враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Крім того судом встановлено, що на теперішній час змінився сімейний і матеріальний стан платника аліментів відповідача по справі, який уклав новий шлюб та має двох малолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 , які перебувають на утриманні відповідача, на що останній витрачає частину отриманого доходу, що сторонами не заперечується.

Відповідно до відомостей про отримані доходи ОСОБА_2 у 2022 році має дохід, що в середньому становить 7431 грн. щомісячно без вирахування податків (а.с. 43). За даними про доходи у 2018-2019 роках він отримував дохід в середньому в місяць 8424 грн. без вирахування податків (а.с. 18).

Таким чином наведене свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів на теперішній час.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не взяв до уваги її доводи та докази, що заробітна плата машиніста бурової установки (професія і посада, на якій працює відповідач) становить в середньому від 18000 грн. до 35000 грн. в місяць, то колегія суддів вважає, що вказаним доводам місцевий суд дав вірну оцінку, вважаючи їх припущенням, з огляду на наявність у матеріалах справи довідки про заробітну плату відповідача та різницю у середній заробітній платі між регіонами України (а.с. 43).

З 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму на дітей у віці до 6 років складає 2201 гривень (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»).

Відповідно до виписки по картковому рахунку позивача за період з 01.10.2021 року по 29.04.2022 року відповідач сплатив аліменти в сумі 7723,01 грн., що в середньому складає 1103,28 грн. щомісячно, що не заперечується сторонами.

Визначення розміру аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку майже вдвічі збільшить суму аліментів на утримання дитини. При цьому, згідно ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував факт проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, вік дитини, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан позивача, яка офіційно працевлаштована, отримує сталий дохід, вартість життя на теперішній час та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, а також матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований, має сталий дохід, наявність у нього інших двох малолітніх дітей, а тому дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн. щомісячно в межах прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вірно врахував рівний обов`язок обох батьків приймати участь в утриманні дитини, а також те, що визначення аліментів у більшому розмірі буде становити для платника аліментів надмірний тягар і може негативно вплинути на матеріальне забезпечення відповідача, з огляду на його сімейний і матеріальний стан, розмір отриманого доходу, наявність у нього на утриманні двох інших малолітніх дітей.

Доводи апелянта про те, що суд взагалі не взяв до уваги і не описав у рішенні витрати на проїзд до приватного ДНЗ «Я світ», які складають 2860 грн., вартість харчування дитини ОСОБА_3 в дитсадку в сумі 1100 грн., відвідування ним лікувального комплексу «Моя Планета», місячна оплата в якому складає 3600 грн., витрати на купівлю синові нового одягу та взуття на суму приблизно 1000 грн. в місяць та інші витрати, зазначені у позовній заяві, колегія суддів відхиляє, оскільки судом при визначенні розміру аліментів враховано усі обставини справи, а не тільки ті, на які посилалась позивач.

Враховуючи зазначене, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду від 26 серпня 2022 року - без змін.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Надвірнянського районного суду від 26 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2. ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 14 листопада 2022 року.