Справа № 404/8961/21
Провадження № 2/390/349/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2022 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої - судді Бойко І.А.,

при секретарі Кричун А.Ю.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Флоренко Світлани Костянтинівни, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Флоренко С.К. та зобов`язати нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько позивача ОСОБА_4 , на день смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав колгоспному двору, головою якого був померлий на підставі свідоцтва про право власності, яке втрачено. Іншими членами колгоспного двору були: брат позивача ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати позивача - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Отже, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є позивач. Після звернення позивача до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округуФлоренко С.К. із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом встановлено, що вищевказане спадкове майно належало колгоспному двору. 13.09.2021 нотаріусом винесено оскаржувану постанову, оскільки через втрату оригіналу свідоцтва про право власності, спадкоємець не зміг надати підтверджуючі документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок. Позивач вважає, що оскаржувана постанова порушує його права як спадкоємця, який вчинив всі необхідні дії для отримання свідоцтва про право на спадщину, тому вона підлягає скасуванню і нотаріус зобов`язаний видати йому свідоцтво про право на спадщину.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, пояснив, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 жили постійно у вищевказаному житловому будинку. Після смерті ОСОБА_5 , який не був одружений та не мав дітей, спадщину фактично прийняли батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , а після смерті матері спадщину фактично прийняв її чоловік - ОСОБА_4 , спадкові справи після їх смерті не заводились. Він, позивач, є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_4 .

Представник позивача адвокат Феоктістов В.С. позов підтримав та пояснив, що в постанові нотаріуса зазначено, що на даний час не передбачено такого права власності, як майно колгоспного двору, проте на час видачі свідоцтва на право власності на вищевказаний житловий будинок така форма власності законодавством передбачалась. Зміни законодавства не можуть слугувати підставою для позбавлення позивача спадкового майна.

Представник відповідача адвокат Бойко З.С. позов заперечила та пояснила, що введенням в дію у 1991 році Закону України «Про власність» скасовано правовий режим колгоспного двору. У зв`язку з чим раніше видані свідоцтва про право власності колгоспних дворів підлягали заміні. На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 свідоцтво про право власності, яке видане колгоспному двору, головою якого він був - є нечинним. Крім того, власниками житлового будинку щодо якого виник спір були три особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 їх спадкоємці своїх спадкових прав належним чином не оформили та не отримали відповідних правовстановлюючих документів. Згідно вимог порядку вчинення нотаріальних дій для підтвердження належності спадкового майна спадкодавцю спадкоємцями надаються відповідні правоустановлюючі документи. Позивач таких документів нотаріусу не надав, що є підставою у відмові вчинення відповідної нотаріальної дії. Оскаржувана постанова нотаріуса є законною, тому скасуванню не підлягає. Представник відповідача вважає, що позивачем обрано не належний спосіб захисту, а належним способом захисту прав позивача може бути звернення до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування, просила відмовити в задоволенні позову повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08.06.2013 Крупською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 10 (а.с. 3).

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 14.03.2008, посвідченого секретарем Крупської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Хомутовською Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 69 (а.с. 52).

Факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 15.11.2013 року (а.с.58).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до якої входить: житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельні ділянки.

12.11.2013 року позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса (а.с.46).

Вищевказаний житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок (будівлю), виданого 12.12.1988 Крупською сільською радою народних депутатів. Право власності ОСОБА_4 зареєстровано 29.11.1988 року в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 1 за реєстровим номером 74 (а.с. 18).

Вищезазначене свідоцтво на право власності не змінювалось, що підтверджується архівною довідкою, виданою Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 30.08.2021 № 74048 (а.с. 12).

В примітці до вищевказаної архівної довідки зазначено, що згідно архівних відомостей, наявних в «ОКП Кіровоградське ОБТІ» адреса: вул.Щорса, 30, с.Ганнинське, Кіровоградського району Кіровоградської області, відповідає адресі: вул.Дмитра Панченка, 30, с.Ганнинське, Кропивницького району Кіровоградської області.

Зміна назви АДРЕСА_1 також підтверджується рішенням засідання виконавчого комітету Крупської сільської ради № 28 від 20.08.2015 (а.с.13).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 274467538 від 13.09.2021 вбачається, що відомості про реєстрацію права власності щодо вказаного житлового будинку у державному реєстрі відсутні (а.с.101).

Після звернення позивача до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. з відповідною заявою нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , так як правовстановлюючий документ на спадкове майно у зв`язку з припиненням колгоспного двору не оформлений відповідно до чинного законодавства (а.с. 19-21).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 631581 від 03.09.2021, згідно запису погосподарської книги № 9 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 15.04.1991 відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, головою якого значиться ОСОБА_4 , членами колгоспного двору значаться: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с.17).

З матеріалів витребуваної судом спадкової справи № 124/2013, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , наданої приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К., вбачається, що після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_1 . Інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та із заявами про відмову від прийняття спадщини не звертались. ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (а.с.39-105).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Способи захисту, передбачені законом, зокрема містяться в ч.2 ст.16 ЦК України, в якій визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним.

Позивач, обравши спосіб захисту своїх порушених цивільних прав щодо частини спадкового майна, просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесену відповідачем, та зобов`язати відповідача видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Підставами позову позивачем визначено відмову приватного нотаріуса від вчинення нотаріальної дії. Сторона позивача вважає, що зміни в законодавстві не можуть слугувати причиною для відмови у вчиненні нотаріальної дії та перешкоджати йому отримати свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна житловий будинок, який відносився до суспільної групи колгоспний двір.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні передбачений Законом України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 зі змінами та доповненнями.

Згідно вимог ст. 46 Закону № 3425-XII нотаріус, який вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 Закону № 3425-XII передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно вимог, встановлених підпунктами 4.12, 4,14 пункту 4 глави Х розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від № 296/5 від 22.02.2012, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, зокрема склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, склад спадкового майна та його належність спадкодавцю повинні підтверджуватись відповідними правовстановлюючими документами.

Пунктом 4.16 глави 10 розділу І Порядку № 296/5 від 22.02.2012 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно п. 3 глави 7 розділу І цього Порядку № 296/5 від 22.02.2012 документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі, коли державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомого майна проведено без видачі документа, що посвідчує таке право або у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Досліджені судом письмові докази свідчать, що документи, які посвідчують право власності спадкодавця ОСОБА_4 на спадкове майно: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріусу для видачі спадкоємцю померлого відповідного свідоцтва про право на спадщину, позивачем не надавались.

Відомості щодо права власності ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - відсутні.

Таким чином, видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за вищевказаною адресою, враховуючи встановлені судом обставини справи, суперечить вимогам ст.ст.46, 49 Закону України «Про нотаріат» та Порядку № 296/5 від 22.02.2012, отже постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Отже, спори щодо майна колгоспного двору розглядаються як майнові спори, зокрема про визнання права власності в порядку спадкування, що в даному випадку відповідає ефективному захисту невизнаних прав позивача на вищевказане спадкове майно.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Даний правовий висновок неодноразово висловлювався Великою Палатою Верховного Суду, зокрема 05.06.18 у справі № 338/180/17, 30.01.19 у справі № 569/17272/15-ц, 11.09.19 у справі № 487/10132/14-ц, 19.02.20 у справі № 210/4458/15-ц, 04.04.20 у справі № 610/1030/18, 16.06.20 у справі № 145/2047/16-ц, 15.09.20 у справі № 469/1044/17.

Ефективність позовної вимоги оцінюється, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Критерії правомірності втручання держави у право власності за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, утворюють «трискладовий тест», за допомогою якого має відбуватися оцінка відповідного втручання, які мають застосовуватись у сукупності: законність, легітимна мета, пропорційність.

В даному випадку відмова у вчинені нотаріальної дії відповідає вимогам закону, переслідує легітимну мету сприяння ефективному захисту прав спадкоємця та є пропорційним, оскільки спадкове майно належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини, а відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва не позбавляє спадкоємця спадщини.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій в постанові від постанова від 06.04.2021 по справі № 910/10011/19, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити через неналежний спосіб захисту.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями ст.19 Конституції України, ст.ст. 46, 49 Закону України «Про нотаріат», ст.16 ЦК України.

Керуючись ст.ст.4, 12-14, 77-82, 89, 95, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кропивницького районного нотаріального округу Флоренко Світлани Костянтинівни, про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину, - відмовити.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в приміщенні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області на 17.00 год. 02.11.2022.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 05.11.2022 року.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ;

відповідач: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Флоренко Світлана Костянтинівна, АДРЕСА_3 .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко