Справа № 513/119/22
Провадження № 2/513/168/22
Саратський районний суд Одеської області
10 листопада 2022 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., представника позивача адвоката Реу Р.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача адвоката Кочурова А.О., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області заяву відповідача про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації,
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2022 року зазначена цивільна справа розподілена судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій К.Ю. у зв`язку з відводом попереднього судді.
Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року справу прийнято до розгляду та призначено до підготовчого судового засідання, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Саратського районного суду Одеської області на 10 листопада 2022 року на 14 годину 00 хвилин.
10 листопада 2022 року відповідачем подана заява про відвід головуючої судді Рязанової К.Ю., яка обґрунтована тим, що суддя Рязанова Катерина Юріївна не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки відповідач не може їй довіряти через тиск на неї з боку судді Бучацької А.І., яка обурилась через заявлені ним відводи, та яка є головою цього суду. Адміністративна посада голови суду, на його думку, може значуще вплинути на ефективне правосуддя в цій справі. У нього є обґрунтований сумнів в неупередженості судді Рязанової К.Ю. під час розгляду справи через її підпорядкованість голові суду Бучацькій А.І.
У підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заяву про відвід судді підтримали.
Представник позивача адвокат Реу Р.В. заперечував проти задоволення заяви, вважаючи відвід необґрунтованим та звернув увагу, що починаючи з лютого 2022 року відповідач ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, п`ять разів заявив відвід минулому складу суду, а тепер і іншому судді. Вважає доводи викладені в заяві про відвід необґрунтованими, оскільки підстав визначених ст.39 ЦПК України не наведено, а судді є незалежними у своїй діяльності.
Вислухавши думку представника позивача, відповідача та його представника, розглянувши заяву про відвід, суд дійшов до таких висновків.
За положеннями ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Суд установив, що заява про відвід подана відповідачем ОСОБА_1 10 листопада 2022 року, тобто пізніше ніж за три робочі дні до судового засідання. За положеннями абзацу 2 частини 3 ст.40 ЦПК України, заява ОСОБА_1 про відвід судді не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 40 ЦПК України).
Згідно із частиною 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу (ч.2 ст.36 ЦПК України).
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів, суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Положеннями ст. 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до яких об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року відповідно до Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, а вплив на них у будь який спосіб забороняється.
У пункті 67 рішення Європейського суду з прав людини у справі Мироненко і Мартенко проти України, заява №4785/02 від 10 вересня 2009 року, наголошено, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
В даному випадку судом не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді Рязанової К.Ю. у даній цивільній справі, у зв`язку з чим, заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.33, 36, 39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Саратського районного суду Одеської області Рязановій К.Ю. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в особі представника адвоката Реу Руслана Васильовича до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. Ю. Рязанова