БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/1904/22
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2022 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаряРуминіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головний державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольга Василівна, про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несвоєчасну її виплату, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача

У листопаді 2021 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2019 року із ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_3 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто на утримання ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 2 102, 00 грн. щомісячно до досягнення їхньою дитиною трирічного віку. Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 19.11.2021 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 64 833, 72 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути із відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 151 008, 92 гривень.

Заперечення відповідача

09 лютого 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає про те, що ОСОБА_2 належним чином виконує свої батьківські обов`язки і незалежно від того, що позивач хоче постійно виставити відповідача в негативному світлі, справно сплачує аліменти ще з моменту розірвання відносин у жовтні 2018 року, тобто ще до звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач сплачує аліменти згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у цивільній справі № 361/1298/2019 у визначеному судом розмірі. Крім того, у відповідача відсутня будь-яка заборгованість по сплаті аліментів на утримання його доньки ОСОБА_4 . Все це підтверджується відповідними доказами та розрахунками з державної виконавчої служби.

Відповідь на відзив

21 лютого 2022 року позивачем подано відповідь на відзив, де заперечуються аргументи відзиву. Позивач була змушена звернутись із позовом до відповідача про стягнення аліментів у зв`язку з тим, що на її утриманні перебувала спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала із позивачкою та утримувалась за її рахунок, у той час, як відповідач самоусунувся від виховання та повноцінного забезпечення своєї доньки. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2019 року у справі № 361/1298/19 покладено обов`язок на відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх заробітків (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання позивача в сумі 2 102 грн. щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року до досягнення дитиною трьох років. З долучених до матеріалів справи квитанцій вбачається, що відповідач почав сплачувати аліменти на утримання дитини з березня 2020 року, проте сплачував не в повному обсязі, тому позовні вимоги про нарахування та стягнення пені за прострочення сплати аліментів є правомірними.

Заперечення на відповідь на відзив

31 травня 2022 року представником відповідача до суду подано заперечення на відповідь на відзив. Вказує, що борги по аліментам на утримання дитини відсутні, що також підтверджується відповіддю начальника відділу Деснянського ВДВС у м. Києві Дубас А.М. від 02.08.2021, що заборгованість по ВП №65204455 відсутня. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позову.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гарницький П.П. у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Ліщук О.В. у судовому засідання заперечувала про задоволення позову, просила відмовити у повному обсязі.

Третя особа Головний державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попик Ольга Василівна у судове засідання не з`явилась, про дату місце та час повідомлена належним чином.

Обставини справи, що встановлені судом

29 жовтня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення про задоволення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

16 березня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області постановлено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 20 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в сумі 2102 гривень щомісячно, починаючи з 20 лютого 2020 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.

01 червня 2021 року Головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Попик О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65204455 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

У матеріалах справи знаходяться копії квитанцій: по сплаті ОСОБА_2 аліментів ОСОБА_1 за 2018 2022 роки: № від 23 грудня 2018 р. на суму 8000,00 грн., № від 26 лютого 2019 р. на суму 4000,00 грн., № від 06 березня 2019 року на суму 5000,00 грн., № від 15 квітня 2019 року на суму 5000,00 грн., № від 14 травня 2019 року на суму 5000,00 грн., № від 27 серпня 2019 року на суму 4200,00 грн., № від 27 вересня 2019 року на суму 4200,00 грн., № від 18 жовтня 2019 року на суму 700,00 грн., № від 24 жовтня 2019 року на суму 2800,00 грн., № P24A173011874C33603 від 27 січня 2020 року на суму 3500,00 грн., № P24A202223279C62496 від 17 лютого 2020 року на суму 3500,00 грн. (725 грн на користь матері, на дитину 2775 грн). На суму 3500,00 грн (2102 грн на користь матері, на дитину 1398 грн), № P24A308291281C95144 від 21 квітня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A770384462A68569 від 25 травня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A782549162A31537 від 29 червня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A793684120A95978 від 30 липня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A803884431A39737 від 31 серпня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A814562425A70952 від 30 вересня 2020 року на суму 1435,00 грн., № P24A824462744A07061 від 30 жовтня 2020 року на суму 1900,00 грн., № P24A833425797A47327 від 30 листопада 2020 року На суму 1900,00 грн., № P24A842952562A06496 від 30 грудня 2020 року на суму 1900,00 грн., № P24A842961593A72171 від 30 грудня 2020 року на суму 2000,00 грн., № P24AP24A851087138A від 29 січня 2021 року на суму 1950,00 грн., № P24A859605505A18250 від 26 лютого 2021 року на суму 1950,00 грн., № P24A868819698A19287 від 31 березня 2021 року на суму 1950,00 грн., № P24A877154629A21768 від 30 квітня 2021 року на суму 2300,00 грн., № P24A885233303A32752 від 31 травня 2021 року на суму 2400,00 грн., № P24A892366821A92356 від 30 червня 2021 року на суму 2400,00грн., № ФН від 30 липня 2021 року на суму 2300,00 грн., № ФН від 27 серпня 2021 року на суму 2500,00 грн., № H68E-MXP3-8MT5-XP33 від 29 вересня 2021 року на суму 2500,00 грн., № 7K36-65P7-H905-T2B1 від 28 жовтня 2021 року на суму 2500,00 грн., № 9251-4563-4742-7968 від 19 листопада 2021 року. на суму 70000,00 грн., № 5460-APXH-PC31-0A18 від 10 грудня 2021 року на суму 6300,00 грн., №98КА-Е929-34ЕХ-5371 від 24.01.2022 на суму 6500,00 грн., №43МК-475А-6340-3545 від 08.02.2022 на суму 6500,00 грн.

Установлено, що 21 травня 2021 року Головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 65203158 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на її утримання в сумі 2 102, 00 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості ДВС по ВП 65204455 від 09.06.2021 аліменти на утримання дитини, заборгованість по аліментам на утримання дитини відсутня, станом на 31.05.2021 року наявна переплата у розмірі 25 159, 34 грн., що також підтверджується відповіддю начальника відділу Деснянського ВДВС у м. Києві Дубас А.М. від 02.08.2021, що заборгованість по ВП №65204455 відсутня. (а.с. 112,113)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст.7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої ст. 9 ЦК України положення Цивільного кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення ст. 8 СК України та частини першої ст. 9 ЦК дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1,2 ст. 614 ЦК України ).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч.1 ст. 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

У ч.2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч.1 ст.196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 грудня 2020 року у справі № 278/725/20 (провадження № 61-690св21).

Судом встановлено, що у квітні 2021 року позивач пред`явила до виконання виконавчий лист виданий Броварським міськрайонним судом 22.06.2020 про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини, та 01.06.2021 року відкрито виконавче провадження №65204455.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів здійсненого 05.07.2021 державним виконавцем Попик О.В. у ВП №65204455 за період з 20.02.2019 по червень 2021 року, встановлено, що станом на 30.06.2021 відсутня заборгованість та є переплата в розмірі 23 865, 50 гривень. (а.с. 19)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів здійсненого 19.11.2021 державним виконавцем Попик О.В. за період з 20.02.2019 по жовтень 2021 року, встановлено, що станом на 31.10.2021 розмір заборгованості за аліментами становить 64 833, 72 гривні. (а.с. 19 - зворот)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів здійсненого 12.08.2022 державним виконавцем Попик О.В. за період з 20.02.2019 по серпень 2022 року, встановлено, що станом на 31.08.2022 відсутня заборгованість та є переплата в розмірі 9 596, 53 гривні. З цього ж розрахунку встановлено, що у листопаді 2021 року боржником сплачено 70 000 гривень, з яких 64 714 гривень зараховано на погашення заборгованості за попередні періоди.

Позивач пред`являє вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2020 по 31.10.2021.

Разом з тим, з наданих до суду доказів та розрахунків заборгованості зі сплати аліментів встановлено, що відповідачем сплачувались аліменти на утримання дитини ще до ухвалення рішення у самостійно визначеному розмірі ј частини власних доходів, проте після пред`явлення позивачем виконавчого листа до виконання державним виконавцем здійснено розрахунок 09.06.22, 05.07.21, 02.08.2021, згідно яких встановлено, що у відповідача відсутня заборгованість зі сплати аліментів.

Отже, державним виконавцем неодноразово здійснювались розрахунки заборгованості, і лише 19.11.2021 здійснено розрахунок за період з 20.02.2019 по жовтень 2021 року, в якому встановлено, що станом на 31.10.2021 розмір заборгованості за аліментами становить 64 833, 72 гривні. У листопаді 2021 року боржник вніс кошти на погашення вказаної заборгованості.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольги Василівни, заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задоволено частково. Визнано дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольги Василівни щодо здійснення 02 серпня 2021 року розрахунку заборгованості з аліментів за період з 01.02.2019 по 31.06.2021 у межах виконавчого провадження ВП №65204455 неправомірними.

З вищевказаної ухвали встановлено, що при здійсненні розрахунку заборгованості з аліментів 05.07.2021 року та 02.08.2021 року, державний виконавець не врахував вимоги частини 2 статті 195 СК України, оскільки боржник ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, тому має сплачувати аліменти саме виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості згідно ч. 2 ст. 195 СК України, а не із його доходу згідно поданої податкової декларації.

З огляду на викладене вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.03.2020 по 31.10.2021 виникла у зв`язку із неправильними розрахунками державного виконавця, й відразу після здійснення правильного розрахунку 19.11.2021 року відповідач погасив нараховану заборгованість.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, але не винятково, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Велика палата Верховного Суду у своїй Постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012 провадження № 14-37цс21 звертає увагу на необхідність розмежування вини особи, яка сплачує аліменти та посадової особи, яка провадить стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вина відповідача у простроченні сплати аліментів за період з 01.03.2020 по 31.10.2021 відсутня, оскільки така заборгованість виникла у зв`язку із неправомірними діями державного виконавця щодо визначення розміру аліментів, які необхідно сплачувати боржнику щомісячно.

Відтак, позовні вимоги про стягнення із відповідача пені нарахованої за прострочення сплати ним аліментів є безпідставними та недоведеними, тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, та керуючись, ст. ст. 180, 195, 196 СК України, 352, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головний державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольга Василівна, про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несвоєчасну її виплату відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лишу вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНКППО НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНКППО НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Головний державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Попик Ольга Василівна, адреса місцезнаходження: вул.Оноре де Бальзака, 64, поверх 2, м. Київ, 02232.

Суддя Н.М. Петришин