Справа № 183/2912/22
Провадження № 2-з/0186/43/22
У Х В А Л А

14 листопада 2022 року м. Першотравенськ.

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2022 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви, заявник зазначає, що в провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №183/2912/22 за його позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.

З 24 лютого 2022 року по теперішній час, майже 9 місяців, він не знає де знаходяться його діти, відповідач навмисно не відповідає на його дзвінки, смс, негативно настроїла дитину проти нього. Він самостійно намагався дізнатися про місцезнаходження дітей, однак всі заходи не принесли результату. Такими діями відповідач фактично позбавляє їх спільних дітей спілкування з батьком.

Просить суд прийняти заяву про забезпечення позову до розгляду та вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 надати можливість заявнику ОСОБА_1 , з урахуванням складності прибуття до дитини (велика відстань до місця проживання дитини - у іншому місті, погіршення самопочуття заявника) зустрічі та спілкування із малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13:00 до 18:00 години у суботу та неділю четвертого тижня місяця й 02 лютого 2023 року (день народження дитини) на нейтральній території або по місцю проживання дитини, якщо він схоче вийти з місця проживання, виключивши таку умову зустрічі, як "лише за бажанням дитини".

Згідно ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Дійсно, 08 листопада 2022 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

В даній позовній заяві позивач просить суд: зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди на право у спілкуванні ОСОБА_1 із малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши наступні способи його участі у вихованні дитини, а саме: регулярні побачення та спілкування із сином, відвідування місць культурно-розважального й спортивного характеру, без присутності матері дитини, з урахуванням об`єктивної та фізичної можливості його прибуття до дитини (що можу бути зумовлене знаходженням у різних містах, велика відстань до місця проживання дитини, погіршення самопочуття та інше); відвідування дитиною місця проживання батька, з урахуванням стану здоровя, бажання, інтересів та потреб дитини, а також, повідомляти про стан здоровя дитини у разі можливого захворювання та про зміну місця перебування чи проживання дитини; визначити такі способи його участі у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням фізичної та об`єктивної можливості його прибуття до дитини, виключивши таку умову зустрічі, як "лише за бажанням дитини": четвер з 17.30 до 20.30 кожного тижня, суботу з 14.00 до 21.00 години кожного тижня на нейтральній території, або по місцю проживання дитини, якщо він не схоче вийти з місця проживання; відвідування дитини та спілкування з 13.00 до 20.00 години на нейтральній території у місцях культурно-розважального характеру або по місцю проживання дитини, якщо він схоче вийти з місця проживання, виключивши таку умову зустрічі, як "лише за бажанням дитини" : в день народження дитини - 02 лютого кожного року, в державні свята України, відвідування дитини та спілкування з 12.00 до 20.00 на час можливої хвороби дитини за місцем його проживання, виключивши таку умову зустрічі, "як лише за бажанням дитини", а також без всіляких умов та бажань відповідача й присутніх осіб, чи на більший час за домовленістю з відповідачем, відвідування дитиною місця проживання батька раз на місяць в четверту суботу з 12.00 до 21.00, з правом батька забирати сина на ночівлю, враховуючи стан здоровя та виключно за бажанням дитини, відвідування дитиною місця проживання батька у літні канікули - 20 днів літа (у червні, чи липні), по узгодженню з відповідачем, враховуючи стан здоров`я дитини.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання майбутнього рішення по справі. При цьому, забезпечення позову спрямовано, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Перелік видів забезпечення позову зазначений у ч.1 ст.150 ЦПК України і передбачає, у тому числі, й можливість встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ст.150 ЦПК України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Однак, заявником не обґрунтовано наявність жодної із зазначених підстав можливості вжиття заходів забезпечення позову, та не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.

В матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд наголошує, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. При цьому, вирішення клопотання про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, є фактично вирішення спору по суті, що є неприпустимим та не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17.

На підставі ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, підстави для вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу (заявнику) можливість зустрічі та спілкування з малолітнім сином, відсутні, оскільки доводи заявника базуються виключно на припущеннях, не доведені належними доказами та заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, є тотожними позовним вимогам, що містяться в його позовній заяві: зобов`язання відповідача надати можливість позивачу у спілкуванні та вихованні сина.

В зв`язку з чим, чином, на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, суд не можливої небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; суду не доведено неможливість захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Наведені заявником доводи й аргументи підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, а тому не є достатніми та переконливими для висновку про наявність очевидної протиправності та застосування заходів забезпечення позову за правилами, встановленими статтями 149-150 ЦПК України.

Відтак, суд дійшов висновку про доцільність відмови позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, - суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військо-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.