Справа № 522/1027/20
Провадження № 6/522/294/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

за участі секретаря судового засідання Замниборщ А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника Акціонерного товариства «Райффазен Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом АТ «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року позовні вимоги АТ «Райффазен Банк Аваль» задоволено, стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «Райффазен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0079/74/58106 від 26 червня 2006 року у розмірі 555 865,17 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 337,98 грн.

До суду 26 вересня 2022 року надійшла заява від представника АТ «Райффазен Банк» (АТ «Райффазен Банк Аваль») про видачу дублікатів втрачених виконавчих листів, в обґрунтування якої зазначено, що на теперішній час у заявника відсутні виконавчі листи по справі №522/1027/20, у зв`язку із тим, що адреса для листування та канцелярія АТ «Райффазен Банк» знаходилась за адресою: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, 53, видані виконавчі листи по справі було направлено саме за цією адресою. Однак, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, м. Херсон опинилось на межі бойових дій, тож доступ до приміщення Банку працівниками був обмежений. В подальшому місто було окуповано, а приміщення Банку захоплено.

За таких обставин, позивач зазначає, що виконавчі документи по справі втрачено, тому у стягувача виникла потреба в отриманні дублікатів виконавчих документів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 вересня 2022 року заяву прийнято у провадження та призначено судове засідання на 01 листопада 2022 року.

Учасники справи у судове засідання 01 листопада 2022 року не з`явилися. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. До суду, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси 11 листопада 2020 року позовні вимоги АТ «Райффазен Банк Аваль» задоволено, стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АТ «Райффазен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором № 014/0079/74/58106 від 26 червня 2006 року у розмірі 555 865,17 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 337,98 грн.

Адреса реєстрації АТ «Райффазен Банк» згідно копій виконавчих листів: 73003, м. Херсон, пр. Ушакова, 53. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, м. Херсон було окуповано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 17.4 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно вимог п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

При цьому, слід зазначити, що виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому разі порушених прав стягувача, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції, Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що оскільки рішення суду до теперішнього часу не виконане, виконавчий лист втрачений не з вини заявника, тому заява про видачу дублікатів виконавчих листів є обґрунтованою.

Керуючись ст. 18, 247, 260-261, 433 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Акціонерного товариства «Райффазен Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінактив" дублікати втрачених виконавчих листів №522/1027/20 виданих на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2020 року за позовом Акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Свячена Ю.Б.

01.11.2022