Справа № 712/1135/22
Провадження № 2/712/1348/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Шаповал А.Ю.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.

До судового засідання від представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Плакущого Сергія Володимировича, надійшло клопотання про закриття провадження у справі № 712/1135/22, в якому просить провадження у цивільній справі № 712/1135/22 за позовом Черкаської міської ради до відповідача-1: ОСОБА_1 та відповідача-2: Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна закрити, у зв`язку з тим, що справа № 712/1135/22 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (ФОП).

Паспорт прив`язки № 539 від 16 серпня 2016 року на спірну споруду по АДРЕСА_1 виданий начальником управління планування та архітектури В.В. Чернухою для замовника, відповідача-1: фізичної особи-підприємця (ФОП) ОСОБА_1 .

Спірна споруда за своїм типом та призначенням є торговим павільйоном, який відповідач-1: ОСОБА_1 використовує виключно як фізична особа-підприємець (ФОП) у своїй підприємницькій діяльності.

Цільове призначення земельної ділянки на якій розміщена спірна споруда - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Договір № 797 від 16 серпня 2016 року щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою (спірної споруди) укладений від імені виконавця міським головою А.В.Бондаренком та від імені замовника відповідачем-1: як фізичною особою-підприємцем (ФОП) ОСОБА_1 .

Правова природа правовідносин, які виникли між сторонами у справі №712/1135/22, полягає у тому, що відповідач-1: ОСОБА_1 набув право власності на спірну споруду як фізична особа-підприємець (ФОП), та використовував її виключно у своїй господарській діяльності.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 15 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до статті 1 Закону України від 07 лютого 1991 року № 698-ХІІ «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав урегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Таким чином державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 914/2006/17).

Правовий статус і компетенція державного реєстратора передбачені в ст. 10 Закону №1952-ІV.

Крім цього, предметом спору в цій справі є правомірність вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації речового права, а саме прийняття рішення відповідачем-2:, Державним реєстратором - про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесення відомостей про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги ґрунтуються виключно на протиправності дій відповідача-2:, Державного реєстратора, як юридичної особи, як суб`єкта, наділеного Законом № 1952-ІV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у зв`язку з невиконанням ним, на думку позивача, обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів.

Тобто, в справі № 712/1135/22 спір про право відсутній.

Дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії відповідача-2:, Державного реєстратора, який, на думку позивача, вийшов за межі своїх владних повноважень, прийнявши рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна. Аналогічна правова позиція ухвалена Постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16.

З урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права правовідносини, які виникли між сторонами у справі №712/1135/22, не є цивільно-правовими, а в залежності від встановленого судом суб`єктного складу правовідносин, предмету та підстав заявлених вимог - можуть бути визнані господарсько-правовими або адміністративно-правовими правовідносинами.

Позивачем у справі є юридична особа, відповідачі у справі - (відповідач-1:, фізична особа-підприємець та відповідач-2:, державний реєстратор ) також юридичні особи.

Суд першої інстанції у справі №712/1135/22 належним чином не визначив характер спору, суб`єктний склад правовідносин (сторони спору), предмет та підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо належності спору до юрисдикції цивільного суду.

Правова позиція вказаної категорії справ ухвалена Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 712/9272/17.

Враховуючи викладене, цивільна справа №712/1135/22 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з підстав зазначених у запереченнях на заяву про закриття провадження.

Представник відповідача Плакущий С.В. в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Б.А. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріалами справи, суд виходить з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності до вимог статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

В судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 2016 року між фізичною особою-підприємець ОСОБА_1 (замовник) та Черкаською міською радою (виконавець) укладено договір № 797 щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою.

Предмет договору: замовник зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою: АДРЕСА_1 , площею 50,4 кв.м., на території якого розташовано торговий павільйон, площею 28,8 кв.м., власником якого є замовник, а виконавець зобов`язується забезпечити належне утримання прилеглої до зазначеної споруди території.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 291248984 від 20.12.2021 року, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, торговий павільйон, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до паспорту № НОМЕР_1 від 16 серпня 2016 року на спірну споруду по АДРЕСА_1 , виданий начальником управління планування та архітектури В.В. Чернухою, замовником є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

08.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 під торговий павільйон на 49 років в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до витягу з містобудівної документації м. Черкаси на визначення обмежень у використанні території для містобудівних потреб від 24.11.2021 року № 61178, земельна ділянка по АДРЕСА_2 для відведення земельної ділянки в оренду під торговий павільйон. Цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

При подачі даної позовної заяви позивачем чітко визначено статус ОСОБА_1 , зазначивши останнього як фізичну особу-підприємець вказавши код ЄДРПОУ .

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов`язкових платежів: НОМЕР_2 .

Таким чином, спірна споруда за своїм типом та призначенням є торговим павільйоном, який ОСОБА_1 використовує виключно як фізична особа-підприємець (ФОП) у своїй підприємницькій діяльності.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 15 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до статті 1 Закону України від 07 лютого 1991 року № 698-ХІІ «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав урегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.

Таким чином державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №914/2006/17).

Правовий статус і компетенція державного реєстратора передбачені в ст. 10 Закону №1952-1V.

З урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права правовідносини, які виникли між сторонами у справі, не є цивільно-правовими, а в залежності від встановленого судом суб`єктного складу правовідносин, предмету та підстав заявлених вимог можуть бути визнані господарсько-правовими.

Позивачем у справі є юридична особа, відповідачі у справі - також юридичні особи.

Правова позиція вказаної категорії справ ухвалена Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 712/9272/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про закриття провадження по даній цивільній справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, оскільки не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 255, 256, 352, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення з позовом до Господарського суду Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий: В.А. Романенко

Повний текст ухвали буде виготовлений 27.11.2022 року.