справа № 369/3258/21 головуючий у суді І інстанції Волчко А.Я.
провадження № 22-ц/824/9683/2022 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти за невикористані за договором парашутні стрибки в розмірі 42 475 грн. 94 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 лютого 2018 року між позивачем та підприємством об`єднанням громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» в особі ОСОБА_2 , було укладено договір про надання послуг з виконання спортивних парашутних стрибків, відповідно до п. 1.1. якого Замовник замовив послуги з підйому на літаку Л-410УВП на висоту десантування 4 000 метрів та його десантування з метою виконання спортивних тренувальних парашутних стрибків в обсязі та на умовах, визначених договором, а виконавець зобов`язувався виконати вказані вище послуги. На виконання п. 4.2. договору, позивачем було сплачено на рахунок виконавця 100% передоплату за обсяг послуг, вказаний в п. 1.2. цього договору, в розмірі 50 000 гривень. На день звернення з позовом позивач та інші спортсмени-парашутисти не в змозі виконувати парашутні стрибки через несправність авіаційної техніки на аеродромі «Чайка». В рамках договору позивачем було здійснено 31 з 100 парашутних стрибків, що еквівалентно 15 500 грн. Останній в цьому сезоні парашутний стрибок на аеродромі «Чайка» позивач здійснив 05 серпня 2018 року. Фактично з 06 серпня 2018 року авіаційна техніка там перестала працювати та десантування спортсменів-парашутистів було припинено. Враховуючи неможливість виконання позивачем в подальшому парашутних стрибків із причин, які не залежали від нього, 08 вересня 2018 року він надіслав на адресу Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» лист з вимогою повернути грошові кошти за невиконану позивачем кількість парашутних стрибків в розмірі 34 500 грн. на банківські реквізити, вказані в даному листі. Даний лист перебував у поштових відділеннях, проте, адресат його не отримував. В усному порядку позивач спілкувався з керівництвом підприємства, від якого отримав інформацію, що авіаційна техніка не працює, і як тільки вона почне працювати, парашутні стрибки буде поновлено. Згодом, позивач отримав від підприємства лист від 05 вересня 2018 року із твердженням, що на даний час Підприємство об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» готує планові таблиці стрибків на період вересень-листопад 2018 року, виконання стрибків планується по суботах-неділях, та що від спортсменів-парашутистів необхідні наступні документи: довідка про проходження лікарняно-льотної медичної комісії в обсязі, встановленому для парашутистів, поліс добровільного страхування від нещасного випадку під час здійснення екстремальних видів діяльності з зазначенням виду діяльності «парашутні стрибки», парашутна книжка (книжка обліку парашутних стрибків). Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків і замість проведення стрибків надсилає подібні листи. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К Антонова» на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 40 108 грн. 09 коп. Стягнуто з Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К Антонова» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі Підприємство об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К Антонова» просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що доводи позивача про те, що він не здійснював парашутних стрибків, у зв`язку з тим, що відповідач через несправність авіаційної техніки не надавав послуг з підйому парашутистів, не підтверджуються жодним доказом. Відповідач заперечує той факт, що ним не надавались послуги з підйому та десантування парашутистів у період з 06 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року через несправність авіаційної техніки. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на лист відповідача від 05 вересня 2018 року, в якому відповідач повідомляє, що готує планові таблиці стрибків на період вересень - листопад 2018 року, звертаючи увагу при цьому на те, що стрибки здійснюються по суботах - неділях. Вказаним листом відповідач просить позивача уточнити, в які саме дні позивач може бути включений до планової таблиці стрибків. Також, вказаним листом відповідач посилається на те, що відповідно до п. 3.1. Договору, є потреба у наданні ряду документів для здійснення стрибків. Вказаний лист оцінюється позивачем в позовній заяві як спроба відповідача ухилитись від виконання договору, однак, дані припущення позивача не відповідають дійсності і спростовуються наданими ним документами. У відповідності до п. 3.1. укладеного договору, для здійснення десантування, замовник повинен мати стандартний набір документів, який і був перелічений в листі від 05 вересня 2018 року. Даний абзац є стандартним для всіх листів відповідача до парашутистів і вноситься кожного разу з тією метою, щоб усі парашутисти перед здійсненням десантування пройшли всі необхідні формальні процедури, без проведення яких здійснення парашутних стрибків не допускається. Наявність даних документів перевіряється перед кожним днем десантування. Відповідач вказує на ту обставину, що позивач здійснює як одиночні стрибки (Solo) так і групові (RW). Здійснення групових стрибків вимагає їх планування, що і зумовлювало звернення відповідача до позивача та інших замовників групових стрибків. При цьому, позивачем відповіді на вказаний лист відповідачу надано не було, як не було надано доказів надання такої відповіді до суду. Відповідач також зазначає, що відповідно до п. 6.2. договору, в разі невиконання стрибків по причинах, пов`язаних із замовником, кошти не повертаються. В цій частині слід відмітити, що відповідач надавав послуги протягом всього періоду договору. Натомість позивач здійснював стрибки із замовлених 8 місяців лише протягом 3 місяців. Будь - яких пояснень щодо невиконання стрибків протягом 01 квітня 2018 року по 05 травня 2018 року позивачем надано не було, а причини невиконання стрибків протягом 05 серпня 2018 року по 30 листопада 2018 року через несправність авіаційної техніки спростовуються наявними в справі доказами. З огляду на наведене, відповідач вважає, що невиконання умов договору сталось з причин, пов`язаних із позивачем, що згідно п. 6.2. договору виключає повернення коштів. Як вбачається із п. 6.3., 6.4. договору, для повернення коштів позивач повинен був направити відповідачу цінний лист з повідомленням про вручення протягом строку дії договору. Натомість в матеріалах справи такий лист відсутній, як відсутні його докази направлення та отримання відповідачем, що свідчить про відсутність підстав для повернення коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на доводи, викладені в позовній заяві та вказує про те, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та таким, що прийнято із правильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 02 лютого 2018 року між ОСОБА_1 та Підприємством об`єднанням громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова», було укладено договір про надання послуг з виконання спортивних парашутних стрибків, відповідно до п. 1.1. якого Замовник замовив послуги з підйому на літаку Л-410УВП на висоту десантування 4000 метрів та його десантування з метою виконання спортивних тренувальних парашутних стрибків в обсязі та на умовах, визначених договором (а.с.11-12).

Відповідно до п. 1.2. договору, послуги за ним надаються на аеродромі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. п. 1.3., 1.4. договору, послуги за цим договором для спортсмена-парашутиста надаються в обсязі - 100 (сто) спортивних тренувальних парашутних стрибків з висоти 4000 метрів. Послуги за цим Договором надаються в період з квітня по листопад 2018 року під час планових парашутних стрибків.

Відповідно до розділу 2 договору до обов`язків виконавця належить якісне та вчасне надання послуг замовнику.

У разі виникнення обставин, які перешкоджають належному виконанню своїх обов`язків за цим договором, виконавець зобов`язаний негайно повідомити про це замовника (п. 2.2. договору).

Згідно із п. 4.1. договору, вартість однієї послуги з підйому спортсмена-парашутиста на літаку Л-410УВП на висоту десантування 4000 метрів та його десантування є договірна, встановлена за взаємною згодою сторін і складає 500 (п`ятсот) гривень, в тому числі ПДВ 83,33 грн., за кожен виконаний парашутний стрибок.

Відповідно до п. 4.2. договору, замовник здійснює 100% передоплату за обсяг послуг, вказаний в п. 1.2. цього договору, в розмірі 50 000 гривень, в тому числі ПДВ 8 333,33 грн. в термін 3 (три) календарні дні від дати підписання цього договору шляхом внесення готівкових коштів до каси Виконавця або шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

На виконання п. 4.2. договору, позивачем було здійснено 100% передоплату відповідачу за обсяг послуг, вказаний в п. 1.2. цього договору, в розмірі 50 000 гривень, що підтверджується дублікатом квитанції № Р24А364571875А84027 від 02 лютого 2018 року (а.с.13).

Відповідно до п. 5.1. договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків за цим договором відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 6.2. договору встановлено, що у разі якщо з будь-яких особистих причин Спортсмен-парашутист протягом терміну, передбаченого п. 1.4 цього договору, виконав менший обсяг парашутних стрибків, ніж передбачалось п. 1.3. цього договору, оплата за невиконану кількість парашутних стрибків не повертається і не може бути стягнена в судовому порядку.

Відповідно до п. 6.3. договору, в разі, якщо Виконавець, протягом терміну, передбаченого п. 1.4. цього Договору, з причин, пов`язаних з несправністю авіаційної техніки, обмежень на використання злітно-посадкової смуги та/або обмежень на використання повітряного простору в районі аеродрому, заборон або приписів від державних органів влади щодо діяльності Виконавця, не зміг надати Замовнику повний обсяг парашутних стрибків, що передбачений п. 1.3. цього договору, він має право повернути Замовнику грошові кошти за невиконану ним кількість парашутних стрибків.

Відповідно до книжки обліку парашутних стрибків позивача встановлено, що ним за період з квітня 2018 року по листопад 2018 року, здійснено 32 парашутні стрибки, починаючи з 05 травня 2018 року по 25 серпня 2018 року (а.с.18-21).

Відповідно станом на момент розгляду справи судом, позивачем було здійснено 32 з 100 парашутних стрибків (всупереч помилково зазначених позивачем 31 парашутний стрибок), що відповідно до вартості за один спортивний тренувальний парашутний стрибок з висоти 4000 метрів становить 16 000 грн.

05 вересня 2018 року відповідачем був направлений позивачу лист № 05/09/18, у якому ПОГ «ЦАК ТСОУ ім. О.К. Антонова» повідомило, що на час складення листа Центральний Аероклуб готує планові таблиці стрибків на період вересень-листопад 2018 року та запропонувало позивачу уточнити, в які саме дні можна включати його до планової таблиці стрибків. Одночасно відповідач просив надати певні документи (довідку, поліс страхування та ін.), надання яких є необхідним згідно п. 3.1 договору (а.с.16).

07 вересня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення грошових коштів, в якій просив повернути йому грошові кошти за невиконану ним кількість парашутних стрибків у розмірі 34 000 грн. (а.с.15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих письмових доказів того, що виконавець не зміг надати замовнику повний обсяг парашутних стрибків, що передбачений п. 1.3. договору, у зв`язку з тим, що існували обставини визначені п. 6.3. договору, а саме з причин, пов`язаних з несправністю авіаційної техніки, обмежень на використання злітно-посадкової смуги та/або обмежень на використання повітряного простору в районі аеродрому, заборон або приписів від державних органів влади щодо діяльності виконавця.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 906 ЦК України визначає що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує на те, що відповідно до договору про надання послуг з виконання спортивних парашутних стрибків від 02 лютого 2018 року станом на момент звернення до суду з позовом ним було здійснено лише 32 стрибки зі 100 можливих. В подальшому, у зв`язку з технічною несправністю авіаційної техніки, він був позбавлений можливості здійснювати парашутні стрибки, а, відтак, у відповідності до вимог п.6.3 договору відповідач зобов`язаний повернути йому грошові кошти за невиконані ним парашутні стрибки у розмірі 34 000 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не надано будь-яких доказів того, що у зв`язку з технічною несправністю авіаційної техніки чи іншою неможливістю відповідача виконати п. 6.4 договору, позивач був позбавлений можливості здійснити парашутні стрибки. А, відтак, доводи позивача в цій частині є необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа від 05 вересня 2018 року вбачається, що аероклубом планувались заходи щодо здійснення стрибків згідно установленого графіку, що підтверджує здійснення відповідачем діяльності та відсутності технічних проблем з технікою. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач, виконуючи умови договору, прибув до аероклубу з метою здійснення стрибків, а відповідач не надав йому такої можливості, в тому числі і з причин, визначених п. 6.3 договору.

Як вказує відповідач, позивач сам не скористався своїм правом та можливістю здійснення оплачених ним стрибків.

Пунктом 6.2. договору встановлено, що у разі якщо з будь-яких особистих причин Спортсмен-парашутист протягом терміну, передбаченого п. 1.4 цього договору, виконав менший обсяг парашутних стрибків, ніж передбачалось п. 1.3. цього договору, оплата за невиконану кількість парашутних стрибків не повертається і не може бути стягнена в судовому порядку.

Вказуючи на наявність підстав до задоволення позову, суд першої інстанції не звернув уваги, що у відповідності до вимог ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

В матеріалах справи не міститься доказів того, що позивач звертався до відповідача з метою здійснення ним парашутних стрибків у зазначений ним період, на що отримав відмову чи будь-яку відповідь, яка б позбавила позивача можливості здійснити стрибки, на що обґрунтовано посилається відповідач в своїй апеляційній скарзі.

Посилання позивача на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року у справі №369/13872/18, якою задоволено аналогічний позов ОСОБА_3 , як на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не можуть підтверджувати доводи, викладені позивачем в зазначеній справі.

В позовній заяві позивач вказував про те, що у зв`язку з порушення відповідачем вимог п. 6.3 договору, ним, у відповідності до вимог п. 6.4 було направлено відповідачу 07 вересня 2018 року заяву про повернення грошових коштів. А 07 жовтня 2018 року ним було вручено особисто керівнику підприємства ОСОБА_4 вказаний лист під підпис.

Разом з тим, заперечуючи проти вказаних доводів позивача в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, відповідач вказує на те, що ними не було отримано зазначений лист. При цьому, вказаний лист містить підпис невстановленої особи, а, відтак, відповідач заперечує, що цей підпис належить саме керівнику підприємства ОСОБА_4 .

З наявного в матеріалах справи технічного запису судового засідання від 12 жовтня 2021 року вбачається, що суддею з метою повного та всебічного розгляду справи, на спростування доводів відповідача, було витребувано у позивача докази направлення зазначеного листа з вимогою до відповідача та докази його вручення.

Однак, на виконання вимог суду першої інстанції позивачем не було надано вказаних доказів, як і не надано доказів неможливості подання таких доказів до суду.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України апеляційним суд вважає за можливе визнати встановленим факт відсутності звернення позивача до відповідача з метою здійснення стрибків у відповідності до укладеного договору та факту відсутності відмови відповідача забезпечити позивачу таку можливість, що в свою чергу виключає обов`язок відповідача повернути позивачу кошти в порядку визначеному п. 6.3, 6.4 договору.

Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та 3% річних у відповідності до вимог ст. 625 ЦПК України є похідними від вимоги про відшкодування шкоди, а, відтак, задоволенню не підлягають.

Отже, висновки суду першої інстанції в частині задоволення позову не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми процесуального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з прийняттям постанови по суті вимог позивача.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1 362 грн. Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, на користь відповідача підлягає стягненню з позивача судовий збір у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2022 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова» про стягнення коштів залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Підприємства об`єднання громадян «Центральний аероклуб ТСО України ім. О.К. Антонова», місцезнаходження - вул. Антонова, 5, с. Петропавлівська-Борщагівка, Києво-Святошинського р-ну, Київської обл., ідентифікаційний номер - 02725836, судовий збір у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.