РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ПАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якому просять стягнути з ПАТ «Страхова Компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки заподіяні в результаті пошкодження автомобіля в сумі 65513 грн та витрати на лікування ОСОБА_2 в сумі 799,95 грн, стягнути з ОСОБА_3 заподіяну моральну шкоду на користь ОСОБА_2 в сумі 20000 грн, та на користь ОСОБА_1 в сумі 30000 грн, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 992,40 грн, та витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн. Позовні вимоги обґрунтували тим, що 16.10.2021 року відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «OpelVectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Асмолова в м.Жмеринка, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п.12.1.ПДР та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21703, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 та його пасажир ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження, в наслідок чого були вимушені звернутись до медичного закладу для отримання медичної допомоги. Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 16.10.2021 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На лікування своє позивачі використовували особисті кошти, крім того кожному спричинена моральна шкода, яка полягає в ушкодженні здоров`я, перенесені кожним потерпілим фізичного болю та страждань, які вони зазнали під час ДТП. Крім того ОСОБА_1 перенесла операцію по шаровому закриттю відкритої рани голови. Крім фізичного болю кожен пережив психічну травму, страх за своє життя та здоров`я, в наслідок чого ОСОБА_1 досі вимушена приймати заспокійливі ліки, оскільки її переслідують кошмари та почуття тривоги, через, що вона тривалий час не може спокійно спати. Просили суду задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.04.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В судове засідання 09.11.2022 року представник позивачів адвокат Смірнов С.М. не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав в повному обсязі. 03.10.2022 року в судовому засіданні представник позивачів адвокат Смірнов С.М. заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та зазначив, що сторони намагалися вирішити спір мирним шляхом, однак його довірителі не погоджуються на запропоновану відповідачем ОСОБА_3 суму відшкодування в розмірі 15000 грн., а саме по 5000 грн. кожному з позивачів та 5000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, тому просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Полігас В.М. в судове засідання 09.11.2022 року не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у їх відсутність, при винесені рішення поклався на розсуд суду, справу просив розглянути за наявними в ній матеріалами. 03.10.2022 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Полігас В.М. зазначив, що завдану шкоду позивачам має відшкодувати страхова компанія, а вони в свою черги намагалися вирішити спір мирним шляхом сплативши суму відшкодування в розмірі 15000 грн., а саме по 5000 грн. моральної шкоди кожному з позивачів та 5000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат, тобто половину понесених ними витрат по сплаті судового збору, витрат на виготовлення звіту та витрат на правову допомогу.

Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» Ніколов Я. судове засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що 27.10.2021 року ОСОБА_2 звернувся до страхової компанії з повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути кваліфікована, як страховий випадок. В даному повідомленні проінформовано про ДТП, яка мала місце 16.10.2021 року в м.Жмеринка за участі транспортного засобу ВАЗ 21703, який був пошкоджений, під керуванням ОСОБА_2 та транспортним засобом Opel Vectra під керуванням ОСОБА_3 . Автомобіль OpelVectra державний номерний знак НОМЕР_1 забезпечений в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2078240. Відповідно відносини між позивачами та страховою компанією регулюються ЗУ «ПРО ОСЦПВВНТЗ». Відтак, обов`язковою умовою для отримання страхового відшкодування є подача потерпілим чи іншою особою, яка має право на отримання відшкодування заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП. Зауважив, що позивачі із заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії не звертались. Беручи до уваги, що позивачами не було подану заяву про страхове відшкодування, то ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» не порушила законні права позивачів, а відтак заявлені позовні вимоги є передчасними. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що згідно з копією договору купівлі - продажу від 15.10.2021 року, позивач ОСОБА_1 придбала автомобіль марки ВАЗ 21703, 2008 року випуску, сірого кольору, номер кузова НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_2 (а.с.12). Відповідно до копії виписки з історії хвороби №6361, ОСОБА_1 16.10.2021 року в наслідок ДТП доставлена по швидкій до КНП «Жмеринська ЦРЛ» Жмеринської МР та госпіталізована до травматологічного відділення з діагнозом струс головного мозку, забійна рана лобної ділянки (а.с.13). Відповідно до копії виписки епікризу №1215 КНП «Жмеринська лікарня відновного лікування Вінницької обласної Ради», довідки та виписки із медичної карти, ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні з 22.11.2021 року по 03.12.2021 року, з діагнозом стан після перенесеної ЗЧМТ, струсу головного мозку, цефалічний, вестибулоо-атактичний синдром, астено-невротичний синдром (а.с.14-16). Згідно з копією виписки з історії хвороби №6362, ОСОБА_2 , 16.10.2021 року в наслідок ДТП доставлений по швидкій до КНП «Жмеринська ЦРЛ» Жмеринської МР та госпіталізований до травматологічного відділення з діагнозом струс головного мозку, садна лобної ділянки (а.с.17).За копіями квитанцій за період з 16.10.2021 року по 11.12.2021 року, витрати на лікування становлять 3071,89 грн (а.с.18-21). Згідно з наданої копії заяви датованої 16.08.2022 року, позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою до голови Правління ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» Ніколова Я.Г., про виплату страхового відшкодування (а.с.84).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Об`єктом оцінки судом при ухваленні рішення є як докази (фактичні дані, відомості), так і процесуальні джерела, що їх містять (показання свідків, висновки експертів, тощо).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий учасниками справи до заяв по суті позову та заперечення на позов на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті..Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 та 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ст.979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором. Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Згідно зі ст.ст.7, 8 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Україні здійснюється обов`язково. Cтрахова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Ст.25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Зі змісту пункту 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст.ст.9,22-31,35,36 вказаного Закону, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Відповідно до ст.29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.Всі витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом повинні бути включені до страхового відшкодування.

Згідно положень ст.ст.76,77,79,80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений учасниками справи, суд встановив, що позивачі 01.02.2022 року звернулися до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди джерелом підвищеної небезпеки, однак як доказ постанова Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2021 року по визнання винним відповідача ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, в порушення вимог ч.2 ст.83 ЦПК України подана представником позивачів лише 07.09.2022 року. Зазначене порушення строку подачі цього доказу представником позивачів мотивовано тим, що правову допомогу при зверненні до суду позивачам надав інший адвокат і можливо вчасне ненадання сталося з технічних причин, але про це стало йому відомо лише після ознайомлення з матеріалами справи. Однак, суд зазначає, що відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Враховуючи, що на час звернення з зазначеною заявою про долучення цих доказів вже пройшли строки подачі зазначених доказів, клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків для подання доказів стороною позивача не заявлялося тому надані докази до уваги судом не приймаються.

Також суд, критично оцінює та не приймає надану позивачем копію звіту №201/21 з незалежної оцінки матеріального збитку пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, легкового седан-В ВАЗ 21703,2008 р.в. НОМЕР_2 , оскільки в його розрахунку, дослідженні та висновку зазначені відомості щодо іншого транспортного засобу, а саме ВАЗ 21053, 1990 р.в. НОМЕР_5 , колір сірий № кузова (рами) НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_7 (а.с.28) .

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про відмову позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, з врахуванням застрахованої цивільно-правової відповідальності транспортного засобу, за участю якого скоєно ДТП. Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається саме на страховика, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування.

Отже, позивачем не надано належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог тобто ці твердження позивача суд відхиляє, оскільки наведене спростовується матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні обставинами.

З огляду на відмову у задоволенні позову, судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1188,1192,1194 ЦК України, ст.ст.12,32,36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Постановою Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст.2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.