Номер провадження: 22-ц/813/4887/22
Справа № 501/5106/15-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Поворозко І.Ю.,

переглянувши справу №501/5106/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29 вересня 2021 року у складі судді Смирнова В.В., -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернувшись 9 грудня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, просили з підстав не виконання банком умов кредитного договору, порушень положень Закону України «Про захист прав споживачів» визнати недійсним кредитний договір №ODILGA00000178 від 21 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним іпотечний договір №4277 від 22 травня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», який забезпечував виконання зобов`язань за кредитним договором №ODILGA00000178 від 21 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (т.1 а.с.2-10).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 9 грудня 2015 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.1).

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» позов не визнав, зазначивши, що з вимогами про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів ОСОБА_1 звернувся до суду після того, як банк подав до суду позов про звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилання на порушення прав споживачів безпідставні, банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді разом з документами, передбаченими Законом України «Про захист прав споживачів», наслідком чого було підписання сторонами кредитного договору та відсутність від позивача претензій протягом передбачених законом 14 днів та й протягом трьох років (строк позовної давності). Кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Позивач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що знав про умови кредитування, визнав свої зобов`язання за договором. Крім того, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності (т.1 а.с.60-63).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 8 вересня 2016 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.159).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 5 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України (т.2 а.с.216).

Постановою Одеського апеляційного суду від 27 липня 2020 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 5 вересня 2019 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду; ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 5 вересня 2019 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним іпотечного договору залишено без змін (т.3 а.с.52-55).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів залишено без розгляду (т.3 а.с.104-105).

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2021 року за результатами розгляду апеляційної скарги представника Артем`євої К.М. в інтересах ОСОБА_1 ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 16 листопада 2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів скасовано, справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.3 а.с.147-151).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 вересня 2021 року в задоволення позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів відмовлено (т.3 а.с.180-183).

Висновок суду мотивовано недоведеністю вимог. ОСОБА_1 отримав в кредит грошові кошти на підставі кредитного договору, укладеного ним з АТ КБ «ПриватБанк» 21 травня 2007 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання договору іпотеки. Спірний кредитний та іпотечний договори укладені у 2007 році. По кредитному договору операції з погашення кредиту проводились, що вказує на прийняття умов договору. Позов до суду про визнання цих договорів недійсними подано у 2015 році, оспорення договорів через вісім років направлено на уникнення позичальника від належного виконання взятих на себе зобов`язань.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.3 а.с.185-195).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. АТ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у 2010 році, позов залишено без розгляду у лютому 2011 року (банк на виконання ухвали суду не надав докази, не прибув в судове засідання). У 2013 році ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до АТ «ПриватБанк» про розірвання договору іпотеки, оскільки не доведено отримання ОСОБА_1 від банку коштів. Апеляційний суд відмовив в позові з підстав неправильного способу захисту, що мало наслідком звернення у 2015 році до суду з позовом про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів з тих підстав, що кредитний договір є таким, що не відбувся. Банк не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, а саме не відкрив рахунок та не видав з каси банку позичальнику ОСОБА_1 суму грошей, обумовлену цим договором. В іпотечному та кредитному договорі є посилання на видачу заставної, але даної заставної відповідач не надав та іпотекодавець її не підписував. Банк не надав жодного доказу, що саме ОСОБА_1 або хтось інший вносив в касу кошти на погашення кредиту. Суд проігнорував висновок експерта №17-5584 від 14 лютого 2018 року, за змістом якого експерт не зміг встановити хто саме підписав заяву на видачу готівки №6 від 22 травня 2007 року. Суд не витребував заяву про видачу коштів за підписом ОСОБА_1 , квитанції про оплату кредиту відповідно до кредитного договору. Відповідач не надав жодного належного доказу, який би підтверджував як видачу кредитних коштів, так і погашення кредитного договору. ОСОБА_1 наполягає на неотриманні від банку коштів за кредитним договором. Суд на порушення статей 213, 214 ЦПК України без даних про надання позичальнику кредитних коштів готівкою через касу банку (розмір, валюта), за відсутності доказів про розмір заборгованості за кредитним договором ухвалив рішення, яке не відповідає наведеним нормам процесуального права. Суд не перевірив який розмір кредитних коштів отримано відповідачем та у якій валюті, який розмір коштів ним сплачено на погашення кредитної заборгованості, в якій валюті він здійснював таку сплату, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №ODILGA00000178 від 21 травня 2007 року, за яким Банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 21 травня 2007 року по 18 травня 2017 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 58000,00 доларів США на споживчі цілі, а також 6900,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, визначених п.п.2.1.3,2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92% на місяць на суму залишку за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% суми кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50% від суми кредиту в момент надання кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п.6.2 даного Договору. Позичальник зобов`язався надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 921,31 доларів США на погашення заборгованості за Кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки квартири, за яким для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №ODILGA00000178 від 21 травня 2007 року передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 . Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Н.В. 22 травня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №4277.

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області з 2013 року перебувала справа №501/784/13-ц за позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання договору іпотеки. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 жовтня 2015 року в справі №501/784/13-ц скасовано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 30 червня 2015 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до АТ КБ «ПриватБанк», за участю третьої особи ОСОБА_1 по розірвання Договору іпотеки, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Н.В. 22 травня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за №4277.

В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області з 2013 року знаходиться також справа №501/4824/13-ц за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зустрічним позовом ОСОБА_2 до АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 про визнання припиненим зобов`язання. Провадження у справі №501/4824/13-ц ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13 лютого 2019 року зупинено до набрання законної сили рішенням у справі 501/5106/15-ц.

У справі №501/5106/15-ц, що наразі переглядається, позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору та забезпечувального договору іпотеки заявлено позичальником ОСОБА_1 з посиланням на частину 3 статті 215 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів» та обґрунтовано нечесною підприємницькою практикою з боку Банку, яка вводить споживача в оману наданням нечіткої, незрозумілої інформації, необхідної для здійснення свідомого вибору.

Дані доводи в обґрунтування недійсності кредитного та забезпечувального договорів не приймаються.

Кредитний договір укладено між Банком та ОСОБА_1 як позичальником 21 травня 2007 року. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку нерухоме майно по нотаріально посвідченому договору від 22 травня 2007 року. Кредитний договір з боку позичальника виконувався певний час з дотриманням умов договору, а отже позичальник на обумовлених у кредитному договорі умовах отримав кредитні кошти, розумів умови кредитного договору, погоджувався з такими та виконував. У позичальника не виникало питання розірвання кредитного договору чи визнання кредитного договору недійсним до того, як виникла поточна заборгованість та, відповідно, порушення умов кредитного договору, наслідком чого стало те, що у 2011 році Банк в порядку реалізації права вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи ОСОБА_1 про не доведення виконання Банком умов кредитного договору по наданню кредитних коштів не заслуговують на увагу. У даній справі, рівно як і в справах, що вже розглянуті щодо виниклих між Банком та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитних правовідносин, забезпечених іпотекою, доведено належними та допустимими доказами надання банком та, відповідно, отримання позичальником ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 58000,00 доларів США на споживчі цілі, 6900,00 доларів США на сплату страхових платежів.

Банком на виконання Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла станом на 21 травня 2007 року, надано необхідну інформацію, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією законодавчо не був встановлений. Доказом наявності факту виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» є положення частини 2 статті 638, частини 1 статті 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття позичальником пропозиції до укладення договору дією (отримання кредиту та сплата ним періодичних платежів). Протягом передбачених Законом 14 днів ОСОБА_1 не заявив Банку претензії щодо договору.

Позивач посилається на введення в оману під час укладення договору, при цьому не зазначає, що саме не було до нього доведено, чим саме він був введений в оману. В кредитному договорі прописані валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору та інше. З умовами кредитування позивач ознайомився до підписання договору, мав необмежену можливість звірити їх з положеннями договору, а у разі незгоди з умовами кредитування чи в разі встановлення невідповідності таких з умовами договору міг відмовитися від укладення договору без будь-яких наслідків для себе. Власноруч підписавши договір, позивач тим самим підтвердив, що отримав повну інформацію про умови кредитування, згоден с умовами кредитного договору, такі умови йому зрозумілі. Виконання певний час зобов`язань за кредитним договором в частині погашення заборгованості (повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами) є доказом визнання своїх кредитних зобов`язань.

Кредитний договір укладений відповідно до норм чинного на час укладення договору законодавства, виконання кредитних зобов`язань забезпечено іпотекою на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки, де іпотекодавець є особою відмінною від позичальника. Правові підстави для визнання за позовом позичальника недійсним кредитного та забезпечувального договорів із заявлених підстав відсутні.

Встановлення розміру заборгованості та всіх інших питань з цим пов`язаних підлягає вирішенню у справі за позовом Банку про стягнення заборгованості чи про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Справа в провадженні суду першої інстанції з грудня 2015 року, двічі в апеляційному порядку оскаржувались ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду; в чергове в суді апеляційної інстанції справа з листопада 2021 року, призначена до розгляду на 27 жовтня 2022 року ухвалою суду від 2 лютого 2022 року. Інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Учасники справи мали процесуальний час для надання суду обґрунтування власних позицій. Судом апеляційної інстанції вимоги статей 128, 130 ЦПК України щодо судового виклику/повідомлення учасників процесу виконано, порядок вручення судових повісток дотримано, учасники справи про розгляд справи 27 жовтня 2022 року повідомлені завчасно. Клопотання про відкладення розгляду справи не містять посилання на те, що саме нового має бути додано до справи, яка в провадженні судів знаходиться з 2015 року без вирішення по суті. Крім того, до розгляду даної справи зупинено провадження у іншій справі. Процесуальних підстав для подальшого відкладення розгляду справи з огляду в тому числі й на кредитну історію, де фактично кредитний договір на протязі більше десяти років не виконується, не встановлено.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Датою ухвалення призначеного у судове засідання на 27 жовтня 2022 року рішення судом апеляційної інстанції відповідно до положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29 вересня 2021 року в справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного та іпотечного договорів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова