КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 756/17931/21

провадження № 22-ц/824/10609/2022

08 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т.А.,

вирішуючи клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір Анни Ігорівни про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір Анни Ігорівни на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року в складі судді Шролик І. С.,

встановив:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір А. І. на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 липня 2022 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року вказану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

07.11.2022 на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір А. І. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 756/5753/22.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа № 756/5753/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» про визнання договору недійсним. Предметом розгляду вказаної справи є договір, що було укладено між позивачем та відповідачем про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 17.05.2011, який ОСОБА_1 просить визнати недійсним.

Вказує, що відповідач обґрунтовано вважає, що від рішення у справі № 756/5753/22 буде залежати і рішення у справі за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, отже існують передбачені законом підстави для зупинення провадження у справі.

Клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

За пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 1957цс16, визнаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з частинами першою - третьою, шостою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, при вирішенні клопотання щодо зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України, якою регламентується межі розгляду справи судом апеляційної інстанції й не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові 14 лютого 2022 року при розгляді справи № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21).

Крім того, необхідно приймати до уваги, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Матеріали справи за позовом ТОВ «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості дозволяють у повній мірі встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 756/5753/22, апеляційний суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 756/17931/21.

За таких обставин клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Карасір А. І. про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 251, 260, 381 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - адвокату Карасір Анні Ігорівні у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНИЙ ДІМ 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 756/5753/22.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк