Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3524/22
Провадження № 2/279/1202/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/3524/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність частину житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що на підставі договору дарування від 07.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г., є власником Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Іншим співвласником є ОСОБА_2 . В цілому, будинок фактично розділений на дві ізольовані квартири з господарськими будівлями, визначений порядок їх користування, визначено межі земельних ділянок та йому виділено земельну ділянку площею 0,0293 м.кв.

Його квартира, відповідно до технічної документації на будинок, має номер 2.

Однак, окремо у власність, кожному з співвласників відповідно до правовстановлюючих документів, в натурі не виділено квартири та належні кожному приміщення. Будинок є спільною частковою власністю.

Його частка житлового будинку, а саме 1/2 якою він користується, складається з наступних приміщень квартири АДРЕСА_2 : сіни 2-1 площею 9,3 м.кв., санкімната 2-2 площею 4,0 м.кв., кімната 2-3 площею 17,9 м.кв., кухня 2-4 площею 12,4 м.кв., сарай-літня кухня літ. «Б», прибудова літ. «б», колодязь літ. «К» - 1/2 частина, туалет літ. «Т», дворове покриття літ. «Д/п», частина огорожі літ. «№».

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна, за технічними можливостями житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , може бути поділено.

Наявність того факту, що житловий будинок є спільною частковою власністю перешкоджає йому в повній мірі здійснювати своє право власності (отримати субсидію, розпоряджатися належною частиною будинку), зареєструвати інших осіб в будинку, оскільки для цього необхідна згода інших співвласників будинку у відповідності до чинного законодавства України.

Його пропозиції до відповідача з приводу поділу будинку в добровільному порядку залишаються поза увагою.

Просить припинити його право спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Виділити в натурі у власність та визнати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на приміщення: сіни 2-1 площею 9,3 м.кв., санкімнату коридор 2-2 площею 4,0 м.кв., кімнату 2-3 площею 17,9 м.кв., кухню 2-4 площею 12,4 м.кв., сарай-літню кухню літ. «Б», прибудову літ. «б», колодязь літ. «К» - 1/2 частину, туалету літ. «Т», дворове покриття літ. «Д/п», частину огорожі літ. «№», в окремо ізольованій квартирі АДРЕСА_4 .

12.09.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.

Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 07.10.2022 року.

У встановлений строк відповідач відзив на позов або будь-яких клопотань пов`язаних з розглядом справи не подав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що майном, з приводу якого порушено позивачем спір, зазначено будинок АДРЕСА_1 .

На підтвердження права власності на вказане майно позивачем надано договір дарування 1/2 частки житлового будинку, посвідчений 7.04.2011 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежею Л.Г.. Вказаний договор зареєстровано в реєстрі за №1161.

Зі змісту договору дарування 1/2 частки житлового будинку слідує, що в цілому житловий будинок збудований з шлакоблоків, обкладений цеглою, загальною площею, 74, 2кв.м., житловою площею 27, 6 кв.м.. До будинку належать сарай-літня кухня Б, гараж Б-1, сіни до сараю б, туалет Т, колодязь. 1/2 частина К, дворове покриття Д/п, огорожа №1-3.

Вказана частка житлового будинку розташована на неприватизованій земельній ділянці площею 0,0293 га, кадастровий номер :01:016:0166.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верхового Суду України від 18.11.2015 № 6-1858цс15, від 16.12.2015 № 6-688цс15, від 10.02.2016 № 6-2124цс15.

В додатку до позовної заяви, крім вищезазначеного договору, додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації « Житомирської обласної ради 15.12.2021 року, акт про розподіл часток в натурі від 15.12.2021 року за №4203, який не містить підпису власників нерухомого майна, висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 15.12.2021 року за №4203 виданий власникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

З вказаних документів слідує, що позивач ставить питання про виділ 1/2 частки будинку, що складає, згідно висновку квартиру АДРЕСА_4 .

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією № 55.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції № 55 передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

З договору дарування слідує, що в цілому будинок має житлову площу 27, 6 кв.м., загальну площу 74, 2 кв.м.

Разом з тим, з технічного паспорту, виготовленого 15.11.2021 року слідує, що загальна площа будинку становить вже 74, 9 кв.м., житлова 29, 9 кв.м., допоміжних приміщень 45 кв.м.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону України речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.

Частиною 4 статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Матеріали справи не містять документів на підтвердження законності проведення добудов (прибудови), внаслідок якої змінено площу спірного будинку.

Додані до позовної заяви акт розподілу часток в натурі та висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна не погоджено співвласниками будинку, експертні дослідження не проводились.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про основи містобудування" реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Статтями 27, 29, 31 вказаного Закону передбачено умови для забудови, в тому числі земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні фізичної особи, на що необхідно одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Отже, слід враховувати наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу на початок будівельних робіт, належним чином затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості.

Об`єкт нерухомості, на якій позивач просить визнати право власності, не має належного дозволу на виконання будівельних робіт, проекту та погодження з відповідними службами, отже є самочинним будівництвом.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

В пункті 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року також роз`яснено, що суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Отже, самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України.

Не підлягають поділу (виділу) об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04 грудня 2013 року у справі № 6-130цс13, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15.

Враховуючи наведене підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76-81, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, ст. 16, 316, 328, 331, 356, 357, 364, 376, 392 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі у власність частину житлового будинку, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05.03.1997 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 05.08.2016 року Коростенським РС УДМС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Шульга О.М.