Справа № 700/590/22
Провадження № 2/700/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/590/22 провадження №2/700/235/22 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Вона є спадкоємцем майна померлої за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом до дня її смерті в одному будинку. На даний час володіє та користується даним будинком. Наразі виникло питання приватизації присадибної земельної ділянки. Бажаючи оформити спадщину, вона звернулася із заявою до нотаріуса, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин як єдиний спадкоємець, яка фактично прийняла спадщину, спільно проживаючи зі спадкодавцем до дня смерті спадкодавця, то просить визнати за нею право власності на спадщину, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , про що свідчить посвідка про народження ОСОБА_1 НОМЕР_1 та свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 видане повторно 11.08.2022 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності на житловий будинок № 789 від 03.04.1973 року) та земельна ділянка, на якій розташований будинок.

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області № 2344 від 31.08.2022 року, земельна ділянка орієнтовною площею 0,1500 га за адресою: АДРЕСА_1 , за якою знаходиться домоволодіння та проживала ОСОБА_2 не сформована, кадастровий номер відсутній, рішення про передачу у власність не приймалося.

За життя спадкодавець заповіту не залишила.

Судом встановлено, що позивач належним чином прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем до дня її смерті.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 08.10.2022 року № 916/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.

У разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач фактично прийняла спадщину, але не може оформити право власності на спадщину з причин відсутності правовстановлюючих документів, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, іншим шляхом, ніж через суд, вона не може захистити своє право на спадкове майно, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом, що не буде суперечити закону та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-526,529, 534, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 263-264, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці площею 0,15 га., що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб