Справа №: 398/2280/22
провадження №: 2/398/1506/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повний текст)

16 листопада 2022 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі судового засідання Борозні Л.М.,

за участю представника позивача Тригубенка В.І.,

представника відповідача Мунтяна В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2022 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_3 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву без б/н від 12.03.2008, на підставі якої відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначеній у довідці, який в подальшому було збільшено до 8000 грн. ОСОБА_3 при підписанні заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ними та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 . 19.10.2021 позивачем була направлена претензія кредитора до Олександрійської міської №1 державної нотаріальної контори, та 03.11.2021 отримана відповідь. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідачі не відмовилися від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 09.11.2021 до спадкоємців було направлені листи-претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 12.03.2008 становила 5631,04 грн., яка складається із заборгованість за тілом кредиту. Просить стягнути з відповідачів зазначені суму боргу та судові витрати.

Ухвалою судді від 11.08.2022 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 04.10.2022 провадження по цивільній справі закрито, справа призначена до судового розгляду.

В своєму відзиву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мунтян В.І. просить у задоволені позовних вимог відмовити. Посилається на те, що померлий ОСОБА_3 з правилами надання банківських послуг ПриватБанку , а також будь-які встановлені ними умови і правила ознайомлений не був, підписи на них не ставив, банк самостійно встановлював проценти, ліміти, штрафи. Всі кошти, які ОСОБА_3 отримав у банку були повернуті в повному обсязі, за виключення відсотків, які були банком встановлені незаконно. Крім того, позивачем не надано жодного доказу про наявність у спадкодавця у власності будь-якого майна та його вартості. Реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкодавцем померлого.

Представник позивача в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилався на підстави, викладені в позовній заяві. Також пояснив, що про смерть ОСОБА_3 банку стало відомо 20 січня 2021 року, у зв`язку з чим останньому було зменшено кредитний ліміт до 0,00 грн.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Мунтян В.І. в судовому засіданні просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі, посилався на підстави, викладені у відзиву на позовну заяву. Крім того зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 1281 ЦК України, він позбавляється права вимоги.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою б/н (а.с. 30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 51).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12.03.2008 та випискою за договором №б/н за період 12.03.2008 08.02.2022 станом на дату смерті ОСОБА_3 заборгованість перед банком складає 5631,04 грн., яка складається із заборгованістю за тілом кредиту (а.с. 7-20, 21-29).

19.10.2021 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 була направлена претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України, яка долучена до матеріалів спадкової справи. (а.с. 52-53)

Олександрійська міська державна нотаріальна контора №1 надала відповідь від 29.10.2021 вих №2194/01-16 на адресу АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якого запитані відомості становлять нотаріальну таємницю. (а.с. 54)

09.11.2021 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були направлені листи-претензії з вимогою сплатити заборгованість за кредитним договором (а.с. 55-56, 57-58).

На виконання ухвали суду Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1 було направлено копію спадкової справи №540/2021, яка була заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Відповідно до матеріалів наданої спадкової справи, АТ КБ «ПриватБанк» надіслало до нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України щодо включення кредиторської вимоги в спадкову масу та доведення до відома спадкоємців померлого про наявність заборгованості. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №67052937 від 29.10.2021, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №67052977 від 29.10.2021, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_3 , додаткові відомості відсутні. Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1 було направлено лист від 29.10.2021 №2194/01-16 АТ КБ «ПриватБанк», що запитувані відомості становлять нотаріальну таємницю (а.с. 86-96).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з тим, зі змісту долученої до позовної заяви копії заяви, на яку посилається позивач, неможливо встановити, чи містить ця заява підпис позичальника ОСОБА_3 , які саме банківські послуги надавалися банком останньому, чи був він ознайомлений з «Умовами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» (а.с. 30).

В судовому засіданні представником позивача було заявлене клопотання про оголошення перерви по справі для надання суду копій документів на підтвердження укладання та підписання ОСОБА_3 заяви про надання банківських послуг. Посилався на те, що подавав позовну заяву інший представник банку, тому йому не було відомо які докази були надані суду.

Відповідно до положень частин 2, 4, 8 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи те, що представник позивача не навів доводів на підтвердження поважності неподання доказів разом з поданням позовної заяви та під час підготовчого судового засідання, судом була винесена ухвала про відмову у задоволені цього клопотання, про що зазначено в протоколі судового засідання.

За таких обставин, суд не має об`єктивної можливості встановити, які саме умови мала заява від 12.03.2008, на яку посилається позивач, чи підписана вона позичальником ОСОБА_3 , який кредитний продукт отримав останній від банку.

Крім того, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц, провадження №14-53цс18.

В судовому засіданні встановлено, що про смерть ОСОБА_3 АТ КБ «ПриватБанк» дізнався 20.01.2021 та лише 19.10.2021 банк направив на адресу Олександрійської міської державної нотаріальної контори №1 претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України.

Таким чином позивач, як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою статті 1281 ЦК України, і позбавлений права вимоги.

Крім того, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадщину ніхто не прийняв, а сама спадкова справа зведена на підставі претензії кредитора, тому суд не може встановити коло спадкоємців та наявність спадкового майна, в межах вартості якого має бути задоволена претензія кредитора.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_2 (а.с. 43-50).

Проте, АТ КБ «Приватбанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості.

Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали безпосередньо спадкодавцю померлому ОСОБА_3 в матеріалах даної справи відсутні.

Таким чином, реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року.

Отже, позивачем не надано суду належних доказів того, що відповідачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , що вони прийняли після нього спадщину, та щодо вартості майна, прийнятого спадкоємцями у спадщину.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи недоведеність позивачем факту укладання кредитором ОСОБА_3 договору про надання банківських послуг, наявності та обсягу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , у межах вартості якого спадкоємці останнього несуть відповідальність перед кредитором, а також у зв`язку з пропуском кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» до спадкоємців боржника про стягнення боргу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.11.2022.

Суддя Ю.В. Молонова