Ухвала

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 174/22/22

провадження № 61-9188св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого (суддя-доповідач) - Мартєва С. Ю.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - АТ «ОГХК») про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовну заяву мотивував тим, що він з 18 березня 2002 року працює слюсарем черговим та з ремонту устаткування філії «Вільногірський гірничо-хімічний комбінат» АТ «ОГХК» (далі - Філія «ВГМК» АТ «ОГХК»).

У листопаді 2021 року роботодавець почав грубо порушувати його конституційне право на працю, що полягало у незаконному вимаганні від нього медичної інформації щодо наявності щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, застосуванні обмежень його права, як працівника, щодо повноцінної роботи.

Наказом начальника філії «ВГМК» АТ «ОГХК» від 08 грудня 2021 року № 974/к/тр його відсторонено від роботи без збереження заробітної плати, як працівника, який не надав документів, передбачених частиною 3 пункту 1.2 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 24 листопада 2021 року № 612 «Про заходи щодо обов`язкової вакцинації працівників філії», з 09 грудня 2021 року до усунення причин, що зумовили відсторонення.

Проте повідомлення, яким йому було запропоновано надати документи, що підтверджують вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або довідку форми № 28-1/о щодо наявності протипоказань проти цієї вакцинації, він отримав 29 грудня 2021 року.

Вважає зазначений наказ незаконним, таким, що не відповідає чинному законодавству та грубо порушує його трудові права.

На підставі викладеного просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ начальника філії «ВГМК» АТ «ОГХК» від 08 грудня 2021 року № 974/к/тр про відсторонення його від роботи; зобов`язати відповідача виплатити йому середній заробіток на час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним відстороненням від роботи з 09 грудня до дня ухвалення рішення суду.

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області рішенням від 11 березня 2022 року у позові відмовив.

Суд першої інстанції виходив з того, що порушення права позивача на працю, передбаченого статтею 43 Конституції України, немає, відповідач - АТ «ОГХК» є об`єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави, його вимоги щодо наявності вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, ґрунтуються на законі, з огляду на потребу охорони здоров`я працівників зазначеного підприємства є виправданими, оскільки у цьому питанні перевалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими.

Позивач не надав роботодавцю документи, передбачені частиною 3 пункту 1.2 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 24 листопада 2021 року № 612 «Про заходи щодо обов`язкової вакцинації працівників філії», внаслідок чого тимчасово увільнений від виконання трудових обов`язків.

Дніпровський апеляційний суд постановою від 21 липня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2022 року скасував та прийняв нове рішення, яким позов задовольнив частково.

Скасував наказ начальника філії Вільногірського гірничо-хімічного комбінату АТ «ОГХК» від 07 грудня 2021 року № 974-к/тр «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ».

Стягнув з АТ «ОГХК» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 грудня 2021 року до 02 березня 2022 року включно, у сумі 51 768,48 грн з відрахуванням обов`язкових податків та обов`язкових платежів.

Стягнув з АТ «ОГХК» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2 265,12 грн.

Постанову суд апеляційної інстанції мотивував тим, що при винесенні оспорюваного наказу про відсторонення позивача від роботи у відповідача було відсутнє належним чином оформлене подання відповідної посадової особи державної санітарно-епідеміологічної служби, а тому висновок місцевого суду про законність цього наказу є необґрунтованим.

Крім того, суд першої інстанції не надав належну оцінку тому, що оспорений наказ був прийнятий значно раніше, ніж позивач отримав повідомлення, яким йому було запропоновано надати документи, що підтверджують проведення вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, чи довідку форми № 28-1/о щодо наявності протипоказань проти цієї вакцинації.

У вересні 2022 року АТ «ОГХК» до Верховного Суду подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Верховний Суд ухвалою від 27 вересня 2022 року відкрив касаційне провадження, витребував справу з суду першої інстанції, надіслав учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснив їм право подати відзив на касаційну скаргу.

Підставою для відкриття касаційного провадження є пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

У жовтні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою від 20 жовтня 2022 року Верховний Суд призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На підставі пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою від 03 серпня 2022 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду справу № 130/3548/21 передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частин третьої, п`ятої статті 403 ЦПК України.

Ухвалу суд касаційної інстанції мотивував тим, що національне законодавство з питань відсторонення від роботи у зв`язку з ухиленням від профілактичних щеплень та запроваджене підзаконними актами регулювання відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нечітке та суперечливе:

- стаття 12 Закону України від 06 квітня 2020 року № 1645-ІІІ «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон № 1645-ІІІ) встановлює загальне правило, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт, але водночас допускає, що профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань;

- у частині другій статті 12 Закону № 1645-ІІІ передбачено, що у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень працівники відсторонюються від виконання робіт у порядку, встановленому законом;

- абзац шостий частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14 квітня 1995 року № 66, вимагають наявності подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби для того, щоб усунути від роботи працівника, який ухиляється від обов`язкового щеплення;

- підпункт 2 пункту 416 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова КМУ № 1236) передбачає забезпечити керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, виданий закладом охорони здоров`я. Тобто фактично допускається відсторонення працівника без такого подання відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби і виключає застосування Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»;

- відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 348 «Деякі питання Державної санітарно-епідеміологічної служби» Державну санітарно-епідеміологічну службу ліквідовано, але не всі її повноваження перейшли до Державної установи «Центр громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України», Державної служби України з питань праці чи Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже, колегія суддів Касаційного цивільного суду дійшла висновку про наявність виключної правової проблеми у цій категорії справ, оскільки на розгляді першої та апеляційної інстанцій перебуває значна кількість справ, пов`язаних з визнанням незаконним наказу про відсторонення від роботи з підстав відсутності щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за період відсторонення від роботи. Єдиної практики з вирішення цього питання немає.

Для забезпечення сталості та формування єдиної правозастосовної практики з розгляду подібних справ справу передала на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення таких питань:

(1) чи є правомірним, без прийняття органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, встановлення обмежень права на працю в наказі Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» (далі - Наказ МОЗ, Перелік № 2153) та Постанові КМУ № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилились від профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2;

(2) чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав та дискримінаційним встановлення додаткових обмежень у Переліку № 2153, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,працівникам: центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, в тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності та встановлення обов`язку в Постанові КМУ № 1236 керівників державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2(враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);

(3) чи є національне законодавство (Закони України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, Перелік № 2153 та Постанова КМУ № 1236) з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, та яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачене різне і всупереч Конституції України правове регулювання.

Ухвалою від 07 вересня 2022 року Велика Палата Верховного Суду справу № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) прийняла до розгляду.

У справі № 174/22/22, яка переглядається,правовідносини є подібними з тими, що є предметом спору у справі № 130/3548/21.

За таких обставин, з огляду на пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України Верховний Суд вважає за необхідно зупинити провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтями 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 174/22/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ю. Мартєв
Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. В. Сердюк В. А. Стрільчук