КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/6932/21 Головуючий у 1 інстанції: Ольшевська І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Омельченка Євгена Володимировича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В березні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що 10 жовтня 2018 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,40% річних. При цьому ОСОБА_1 погодила, що підписана анкета-заява разом з Умовами та правилами і Тарифами банку, які розміщені на банківському сайті, складає між нею та АТ «Акцент-Банк» договір. Відповідно до розрахунку АТ «Акцент-Банк» станом на 26 грудня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 573,28 грн., з яких: 12 546,04 грн. - заборгованість за кредитом, 5877,24 грн. - заборгованість за відсотками та 150 грн. - штраф. Посилаючись на те, що відповідачка не виконує свої зобов`язання, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з неї вказану заборгованість.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року позов АТ «Акцент-Банк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 жовтня 2018 року за тілом кредиту у розмірі 12 546,04 грн, а також судовий збір у розмірі 1 533,15 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк» просить скасувати вказане рішення суду в частині незадоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд помилково відмовив у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за процентами та штрафом пославшись на відсутність підпису ОСОБА_1 на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах банку. Зазначає, що, підписавши Анкету-заяву ОСОБА_1 підтвердила ознайомлення з Умовами та правилами і Тарифами банку та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися із змінами до них, викладеними на сайті банку. До матеріалів справи також було додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», підписаний відповідачкою, в якому зазначено всі обумовлені умови кредитування, строки, процентна ставка та інші умови.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 жовтня 2018 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої погодила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування складає між нею та банком договір (а.с. 6).

Відповідно до наданого АТ «Акцент-Банк» розрахунку станом на 26 грудня 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 573,28 грн., з яких: 12 546,04 грн. - заборгованість за кредитом, 5877,24 грн. - заборгованість за відсотками та 150 грн. - штраф (а.с. 5-6).

АТ «Акцент-Банк» порушило питання про стягнення з ОСОБА_2 вказаної заборгованості.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» та стягнув з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12 546,04 грн. В задоволенні вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості по процентам та штрафу суд відмовив.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності АТ «Акцент-Банк», що при укладенні договору з відповідачкою він дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позові АТ «Акцент-Банк» посилалося на те, що 10 жовтня 2018 року між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 44,40% річних.

На підтвердження умов кредитування АТ «Акцент-Банк» надало суду копію Анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг з Тарифів користування кредитною карткою, розрахунок заборгованості, виписку з рахунку на ім`я відповідачки, довідку за лімітами.

Разом з тим, вказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування щодо визначення розміру та сплати процентів та штрафів.

Як вбачається з матеріалів справи, ані витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», ані витяг з Тарифів користування кредитною карткою не містять підпису ОСОБА_1 . Анкета-заява містить лише анкетні дані ОСОБА_1 , її контактну інформацію. Анкета-заява не містить даних про умови кредитування. В ній відсутня відмітка яку саме картку просила видати відповідачка.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом банку до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Розрахунок заборгованості, виписка з рахунку та надана суду довідка за лімітами також не є документами, які можуть посвідчувати погодження сторонами умов щодо розміру та сплати процентів та штрафів.

До позову АТ «Акцент-Банк» додав паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому визначено умови кредитування. Разом з тим, у вказаному паспорті споживчого кредиту визначено умови кредитування для декількох кредитних продуктів - за програмами Картка Універсальна та Картка Універсальна Gold.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, викладено правову позицію, згідно з якою, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Акцент-Банк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по процентам та штрафу.

Доводи апеляційної скарги представника АТ «Акцент-Банк» не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору.

В частині стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитом рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Омельченка Євгена Володимировича , який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Акцент-Банк», залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Матвієнко Ю.О.