КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2022 року м. Київ

Справа №757/30779/20-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/8211/2022

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Поліщук Н.В., Шкоріної О.І.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Козлова Р.Ю., 20 травня 2022 року у м. Києві, у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, патентів на промислові зразки та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року зупинено провадження у справі №757/30779/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, патентів на промислові зразки та зобов`язання вчинити дії до набрання рішенням законної сили у цивільній справі № 757/50375/19-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_1 про визнання недійсними патентів та зобов`язання вчинити дії.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що об`єктивно неможливо розглядати дану справу до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №754/50375/19-ц, що перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, оскільки від її вирішення залежатиме можливість подальшого розгляду справи № 757/30779/20-ц.

Не погодився із вказаним судовим рішенням позивач, його представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що суд першої інстанції обмежився висновком щодо можливого впливу результату іншої справи на вирішення даної, при цьому ним взагалі не вказано, у чому саме полягає неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №754/50375/19-ц, як саме ці справи пов`язані та яким саме чином рішення у справі №754/50375/19-ц може вплинути на вирішення цієї справи. Також вказує на те, що з позовної заяви вбачається, що свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 12 лютого 2018 року та перелічені патенти ОСОБА_2 оскаржуються позивачем через їх схожість зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_2 від 12 січня 2015 року у класі 29 МКТП, власником якого є позивач.

Згадка в позовній заяві про наявність у власності позивача патентів на промислові зразки №38679 від 11 лютого 2019 року і №37928 від 25 жовтня 2018 року носить інформативний характер. Цими патентами позовні вимоги у справі не обгрунтовуються. А копія позову ОСОБА_2 у цивільній справі №757/50375/19-ц, що розглядається Печерським районним судом м. Києва, була подана з метою підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 відомо про здійснення позивачем виробництва насіння соняшника. За таких умов твердження ОСОБА_2 про те, що позивач оскаржує перелічені патенти у зв`язку з їх схожістю до ступеню змішуваності з патентами на промислові зразки №38679 від 11 лютого 2019 року і №37928 від 25 жовтня 2018 року, які належать позивачу, не відповідають дійсності та є намаганням ввести суд в оману.

Як наголошує ОСОБА_2 , в рамках цивільної справи №757/50375/19-ц за його позовом вже розглядаються позовні вимоги до ОСОБА_1 про визнання належних йому патентів №38679 від 11 лютого 2019 року і №37928 від 25 жовтня 2018 року недійсними, щодо яких у справі призначена експертиза.

Однак, беручи до уваги вищевикладене, абсолютно безпідставним є висновок суду про те, що позивач намагається визнати недійсними патенти ОСОБА_2 з тих підстав, що йому належать патенти, які ОСОБА_2 просить визнати недійсними у справі №757/50375/19-ц. Таке твердження не відповідає ані підставам позову ані дійсності. Жодної обставини, яка б могла бути встановлена у справі №757/50375/19-ц не існує, а тому відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Гришина Т.А. вказує на те, що від результатів розгляду справи №757/50375/19-ц залежить вирішення справи №757/30779/20-ц, оскільки у справі №757/50375/19-ц оскаржується дійсність патентів на промислові зразки №38679 від 11 лютого 2019 року і №37928 від 25 жовтня 2018 року, що належить позивачу, наявністю яких останній обґрунтовує свої вимоги у справі №757/30779/20-ц. Тому судом першої інстанції зроблений вірний висновок щодо неможливості розгляду справи №757/30779/20-ц до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №757/50375/19-ц. Таким чином, вважає ухвалу суду від 20 травня 2022 року законною та обґрунтованою, так як у тій справі можуть бути вирішення питання, що стосуються вимог у справі №757/30779/20-ц, а також умов, від яких залежить можливість її розгляду, зокрема визнання недійсними патентів №38679 від 11 лютого 2019 року і №37928 від 25 жовтня 2018 року, що належать позивачу, якими обґрунтовані позовні вимоги у справі №№757/30779/20-ц.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказаних обставин не спростовують, не відповідають дійсним обставинам справи, та є такими, що вводять суд апеляційної інстанції в оману.

На підставі викладеного, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/30779/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, патентів на промислові зразки та зобов`язання вчинити дії.

У межах цієї справи заявлено, зокрема, наступні позовні вимоги:

визнати частково недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг №237316 від 12 лютого 2018 року відносно частини товарів 31 класу МКТП, а саме «сільськогосподарські, садівничі та лісові продукти; сире та необроблене зерно та насіння»;

визнати недійсним повністю патент на промисловий зразок №34300 від 10 квітня 2017 року, власником якого є ОСОБА_2 ;

визнати недійсним повністю патент на промисловий зразок №33329 від 10 листопада 2016 року, власником якого є ОСОБА_2 ;

визнати недійсним повністю патент на промисловий зразок №34297 від 10 квітня 2017 року, власником якого є ОСОБА_2 ;

визнати недійсним повністю патент на промисловий зразок №38174 від 10 грудня 2018 року, власником якого є ОСОБА_2 , а саме варіанти номер один, два, три, чотири, шість, сім, вісім.

З позовної заяви вбачається, що свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 12 лютого 2018 року та патенти на промислові зразки №34300 від 10 квітня 2017 року, №33329 від 10 листопада 2016 року, №34297 від 10 квітня 2017 року, №38174 від 10 грудня 2018 року, власником яких є ОСОБА_2 , оскаржуються позивачем через їх схожість із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 12 січня 2015 року у класі 29 МКТП, власником якого є позивач.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача - ОСОБА_2 - адвокат Можаєв М.О. звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до набрання рішенням у справі №757/50375/19-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_1 про визнання недійсними патентів №38679 від 11 лютого 2019 року та №37928 від 25 жовтня 2018 року та зобов`язання вчинити дії, яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва.

В обґрунтування клопотання, представник відповідача посилався на те, що об`єктивно неможливо розглядати дану справу до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №754/50375/19-ц, що перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, оскільки від її вирішення залежатиме можливість подальшого розгляду справи №757/30779/20-ц.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року зупинено провадження у справі №757/30779/20-ц за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва на знак для товарів та послуг, патентів на промислові зразки та зобов`язання вчинити дії до набрання рішенням законної сили у цивільній справі № 757/50375/19-ц за позовом ОСОБА_2 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_1 про визнання недійсними патентів та зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Суд має переконатися, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з урахуванням обставин справи та таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

Окрім того, неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

При цьому, у разі застосування наведеної правової конструкції п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за вимогами ст. 260 ЦПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі №1522/27468/12 та від 27 лютого 2019 року у справі №308/5006/16-ц.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 від 12 лютого 2018 року та патенти на промислові зразки №34300 від 10 квітня 2017 року, №33329 від 10 листопада 2016 року, №34297 від 10 квітня 2017 року, №38174 від 10 грудня 2018 року, та зобов`язання вчинити дії (справа №757/30779/20).

Також з наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_1 про визнання недійсними патентів №38679 від 11 лютого 2019 року та №37928 від 25 жовтня 2018 року та зобов`язання вчинити дії, (справа №757/50375/19-ц).

Зупиняючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , до розгляду позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що об`єктивно неможливо розглядати дану справу до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №754/50375/19-ц, що перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва, оскільки від її вирішення залежатиме можливість подальшого розгляду справи № 757/30779/20-ц.

Разом з тим, всупереч наведених вище вимог законодавства, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої цивільної справи №754/50375/19-ц за позовом ОСОБА_2 .

Спір у даній справі виник у зв`язку із схожістю свідоцтва України на знак для товарів і послуг №237316 від 12 лютого 2018 року та патентів на промислові зразки №34300 від 10 квітня 2017 року, №33329 від 10 листопада 2016 року, №34297 від 10 квітня 2017 року, №38174 від 10 грудня 2018 року, власником яких є ОСОБА_2 , із знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_2 від 12 січня 2015 року у класі 29 МКТП, власником якого є позивач, в той час як в іншій цивільній справі №754/50375/19-ц, предметом позову є визнання патентів №38679 від 22 лютого 2019 року та №37928 від 25 жовтня 2018 року, власником яких є ОСОБА_1 , недійсними. Тобто, патенти №38679 від 22 лютого 2019 року та №37928 від 25 жовтня 2018 року, є предметом спору у справі №754/50375/19-ц, в той час, як предметом спору у справі №757/30779/20-ц є, зокрема, патенти № НОМЕР_3 від 10 квітня 2017 року, №33329 від 10 листопада 2016 року, №34297 від 10 квітня 2017 року, №38174 від 10 грудня 2018 року. Таким чином, обставини встановлені у справі №754/50375/19-ц за позовом ОСОБА_2 , не вплинуть на збирання та оцінку доказів у даній справі, оскільки не матимуть значення для вирішення даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції свої висновки щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі жодним чином не мотивував, а лише констатував існування іншої справи і не зазначив, яких саме доказів не вистачає суду для прийняття судового рішення у даній справі, та не зазначив встановлення яких саме обставин у даній справі неможливе до розгляду іншої справи по суті, та в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України дійшов передчасного висновку про зупинення провадження у справі.

Крім того, суд першої інстанції не обґрунтував причинно-правовий зв'язок, який виражається у тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати приюдиційне значення для іншої справи.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням п. 6 ч. 1 ст.251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 травня 2022 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: Н.В. Поліщук

О.І. Шкоріна