Справа№938/280/22
Провадження № 2/938/126/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

за участю секретаря судових засідань Мартищук Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: адвокат -Бельмега М.В;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 12.07.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 01.08.2022.

В судове засідання 01.08.2022 учасники справи не з`явилися. Про час та дату наступного судового засідання повідомлялися у встановленому процесуальним законом порядку.

В матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_1 (Вх.№1467/22 від 27.06.2022), в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовльнити, а справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомив. При цьому, докази про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, станом на дату проведення судового засідання -01.08.2022, на адресу суду не повернулися.

Відтак, судове засідання відкладено на 12.09.2022.

В судове засідання 12.09.2022 відповідач повторно не з`явився. Про час та дату наступного судового засідання повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку. Докази про вручення йому повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, станом на дату проведення судового засідання -12.09.2022, на адресу суду не повернулися.

У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, а також відсутністю станом на день розгляду справи- інформації про те, чи отримав він судову повістку про виклик до суду, розгляд справи було відкладено на 28.09.2022.

Учасники справи в судове засдіння 28.09.2022 не з`явилися.

28.09.2022 через канцелярію суду (Вх.№2307/22) надійшла заява адвоката Бельмеги М.В., до якої долучено ордер про надання правничої (правової) допомоги №1029493, виданий на підставі договору про надання правовї допомоги №22 від 28.09.2022, в якій він зазначив, що буде представляти інтереси відповідача ОСОБА_2 та просив судове засідання в даній справі відкласти на іншу дату, для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи. Також у даній заяві повідомив, що ОСОБА_2 не може з`явитися в судове засідання, оскільки перебуває за межами Верховинського району.

Враховуючи наявність заяви адвоката Бельмеги М.В. про відкладення судового засідання та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи ухвалою суду від 28.09.2022 судове засідання було відкладено на 18.10.2022.

Проте, судове засідання 18.10.2022 не відбулося, у зв`язку із зайнятістю судді в іншій справі та таке було відкладено на 04.11.2022.

02.11.2022 представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Бельмегою М.В. через канцелярію суду подано пояснення на позовну заяву, характеристику на ОСОБА_2 , акт обстеження матеріально-побутових умов проживання.

Щодо поданих представником відповідача 02.11.2022 через канцелярію суду письмових пояснень на позовну заяву, то суд не приймає такі до уваги. Так, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених Цивільним процесуальним кодексом України. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Такої форми заяви, як пояснення на позовну заяву, чинним ЦПК України , не передбачено.

Окрім того суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 83 ЦПК України законодавець визначив, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ухвали суду від 12.07.2022 про відкриття провадження у справі, судом було визначено відповідачу строк у 15 календарних днів із моменту отримання такої ухвали для подання відзиву.

Згідно наявної у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 12.07.2022 була отримана відповідачем 04.08.2022, а відтак встановлений судом 15-й строк закінчився 19.08.2022.

Відповідно до положень ч.8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Долучаючи до письмових пояснень, які подані до суду 02.11.2022, характеристику на ОСОБА_2 , акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, представник відповідача не обгрунтовує неможливість їх подання у встановлений судом строк.

Відтак, такі докази до розгляду судом не приймаються.

В судове засідання 04.11.2022 з`явився представник відповідача, не заперечив проти розгляду спарви без цчасті позивача, оскільки така висловила своє бажання про розгляд справи без неї подавши відповідну заяву.

В судовому засіданні 04.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається на те, що судовим наказом Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02 2019 наказано стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.01.2019 і до досягнення диною повноліття.

Зазначає, що з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зріс. На даний час малолітній син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Син ходить до школи і відповідно потрібні кошти на на канцелярські товари, потрібно більше одягу. Хлопчик активний та рухливий відвідує додаткові платні заняття (футбол, басейн). Для додаткових занять неохідна спеціальна форма. Син росте та потребує здорового та збалансованого харчування, що також потребує додаткових витрат. Вказує, що хоча відповідач офіційно непрацевлаштований, однак працює та має дохід. Це підтверджується тим, що він має автомобіль, який заправляє недешевим паливом та купляє цигарки.

Вважає, що сума аліментів, які відповідач сплачує на даний час, не забезпечують гармонійного розвитку дитини. Також вважає, що при сплаті відповідачем аліментів у сумі 3000,00грн щомісячно на утримання малолітньої дитини, буде забезпечено рівність батьків при несенні обов`язку утримання дитини.

Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позов не подав.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Зокрема, зазначив, що статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути збільшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем не надано доказів того, що її майновий стан погіршився, чи покращився майновий стан відповідача. Зазначив, що на даний час відповідач ніде не працює, а на життя заробляє тимчасовими заробітками, проживає в житловому будинку матері. Відповідач добросовісно виконує рішення суду, асаме, аліменти визначені до сплати згідно з судовим наказом сплачує вчасно, заборгованості немає.

Зазначив, що позивачем, не надано жодних доказів на понесення нею додаткових витрат, зокрема на відвідування гуртків з футболу та плаванняю. Не надано доказів на підтвердження того що відповідач має у користуванні автомобіль.

Окрім цього зазначив, що на його думку матеріальне становище позивача покращилося, оскільки відповідач надав дозвіл на виїзд дитини за кордон, та на даний час дитина разом з матір`ю проживає у Польщі. Просив у задоволенні позову відмовити в повному осязі.

Фактичні обставини встановлені судом.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Верхньоясенівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області 04.04.2013, актовий запис №10, його батьками є сторони по справі: батько- ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно з судовим наказом, виданим Верховинським районним судом Івано-Франківської області 20.02.2019 у цивільній справі № 340/31/19, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Рівня Верховинського райнону Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Голови Верховинського району Івано-Франківської області аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 25.01.2019 і до досягнення диною повноліття (а.с. 4-5).

Позивач вважає, що відповідач має можливість більше фінансово допомагати, тому звернулась із даним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , та стягувати із відповідача аліменти в сумі 3000,00грн.

Оцінка суду.

Предметом позову у даній справі є вимоги про збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача згідно рішення суду.

Відповідні правовідносини врегульовані положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами статті 141 Сімейного кодексу України, обов`язок по матеріальному утриманню дитини покладається на обох батьків.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Одночасно, у відповідності до положень ст.76 ЦПК України доказування у цивільних справах здійснюється за допомогою визначених засобів доказування, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом положень ЦПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 і 4 ст. 12 ЦПК України);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків (ч. ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, згідно позовних вимог, позивач просить збільшити розмір аліментів до 3000,00грн. Як на підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2019 на даний час є недостатньою для матеріального утримання сина, оскільки в силу свого віку він потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

Згідно з судовим наказом, виданим Верховинським районним судом Івано-Франківської області 20.02.2019 у цивільній справі № 340/31/19, вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Рівня Верховинського райнону Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Голови Верховинського району Івано-Франківської області аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 25.01.2019 і до досягнення диною повноліття.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум на:

дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Тобто, на даний час з відповідача стягуються аліменти в розмірі, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на дитину відповідного віку.

Суд звертає увагу на те, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як уже зазначалось судом, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Відповідно до положень процесуального закону, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

В той же час, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність обставини, які б слугували підставою для збільшення розміру аліментів.

Так, позивач у своїй позовній заяві, зазначає, що незважаючи на те, що відповідач офіційно непрацевлаштований, однак роботу має. Обставиною, яка підтверджує те, що відповідач має дохід, зазначає те, що він має автомобіль, який необхідно заправляти недешевим паливом та що значну суму він витрачає на цигарки.

В той же час, жодних доказів які б підтверджували наявність у відповідача того чи іншого доходу, наявності автомобіля, понесення витрат на нього, позивачем не надано.

Не надано також доказів зміни матеріального становища відповідача, збільшення його доходів у порівнянні із тими, які існували на дату ухвалення Верховинським районним судом рішення про стягнення аліментів.

Тобто, позиція позивача щодо зміни матеріального стану відповідача ґрунтується виключно на її припущеннях.

Не підтверджують факту зміни матеріального становища відповідача чи позивача також посилання викладені у позовній заяві на те, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання сина значно зріс, так, як він відвідує школу та додаткові платні заняття - футболу та плавання, потребує спеціальної форми, здорового і збалансованого харчування .

Більше того, позивачем не надано жодних доказів у підтвердження вказаних обставин.

Суд також звертає увагу позивача на те, що зазначені ним витрати відносяться до додаткових витрат на дитину, вирішення яких врегульовано положеннями ст.185 Сімейного кодексу України. Однак таких вимог позивачем у позові не заявлено.

З огляду на викладене, беручи до уваги встановлені обставини, враховуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: село Голови Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаціний номер .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: село Рівня, присілок Рівня, Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаціний номер -.

Повний текст судового рішення складено 09.11.2022.

Суддя Роман ДЖУС