Справа № 444/152/22
Провадження № 2/444/366/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчук Станіслав Станіславович про визнання права та обов"язки забудовника в порядку спадкування за законом незавершенного будівництвом житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 24.01.2022 року звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчук Станіслав Станіславович про визнання права та обов"язки забудовника в порядку спадкування за законом незавершенного будівництвом житлового будинку. Просить суд визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 з підстав зазначених у позовній заяві.

01.02.2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав на адресу Жовківського районного суду Львівської області заяву про уточнення позовних вимог. У заяві зазначив, що в тексті позовної заяви була допущена описка в назві вулиці, де знаходиться нерухоме майно, так замість вірного: " АДРЕСА_2 ", зазначено невірно: " АДРЕСА_2 ". В доданих до позовної заяви письмових доказах адреса, де знаходиться нерухоме майно зазначається правильно: " АДРЕСА_2 ". На підставі вищевикладеного просить суд визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Судові витрати з Відповідача по справі просить не стягувати, оскільки позивач залишає їх за собою.

02.02.2022 року ухвалою було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

24.02.2022 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, вважає, що позов не підлягає до задоволення у зв"язку із наступним. Зазначає, що позивачем не представлено належних та допустимих доказів щодо правомірності заявлених позовних вимог. Так згідно статей 76-78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статей 79-80 ЦПК України Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Вважає, що в даному випадку позивач мав би довести:

- перехід спадкових прав;

- наявність прав та обов`язків забудовника у спадкодавця.

На їхню думку, щодо спадкових прав позивачем представлено ряд доказових документів, а з приводу наявності прав та обов`язків забудовника у спадкодавця, крім земельної ділянки та рішення від 11.06.1992 року за № 36 виконавчого комітету Зашківської сільської ради народних депутатів позивачем не представлено. Так, згідно представленого технічного паспорту на об`єкт незавершеного вказано, що житловий будинок з цокольним приміщенням та мансардою (площа забудови 148,6 кв.м.) збудовано 1990 році, літня кухня, сарай (66 кв.м.), гараж (48,9кв.м.) та погреб (19.2) збудовано 1991 року. При цьому, позивачем не представлено доказів законності початку здійснення такого будівництва. Саме рішення виконавчого комітету Зашківської сільської ради народних депутатів Жовківського району Львівської області, яким надано дозвіл на проведення будівництва нового житлового індивідуального будинку є 1992 року. Зауважує, що пунктом 2 даного рішення попереджено гр. ОСОБА_3 , що проводити будь - які будівельні роботи на даній земельній ділянці без будівельного паспорту на забудову земельної ділянки, виданого районним архітектором та дозволу на будівництво заборонено. Водночас, позивачем не представлено доказів наявності даних документів у спадкодавця, що може свідчити про самочинне будівництво на яке не розповсюджується право на спадкування, оскільки сам забудовник не набуває право на таке. Зазначив, що на даний час юридичним департаментом готується запит про надання відомостей від Жовківської районної ради чи такою надавалися дозволи на будівництво спірного будинку та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Так як позивачем на даний час не представлено документів з яких може вбачатися законність зведення такої будівлі, вбачається, що це є об`єкт самочинного будівництва, тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

04.04.2022 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надав до суду клопотання про долучення доказів (а.с.42-43). На заперечення щодо доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву просить долучити до матеріалів справи будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Розгляд справи просить проводити за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача на неоднорові виклики в судові засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчук Станіслав Станіславович в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак від нього на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка витребовувалася судом у відповідності до ухвали від 10.05.2022 року.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та його представника, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області 25.11.1999 року.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 вбачається (а.с. 81-83), що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_5 позивач змінила внаслідок укладення шлюбу 06.09.1997 року із ОСОБА_6 , про що в книзі реєстраців актів про укладення шлюбу відділу запису актів громадянського стану виконкому Коростенської міської ради було зроблено запис за № 1.

Тобто, судом встановлено, що дошлюбне прізвище позивача є ОСОБА_4 .

Батьком позивача є ОСОБА_7 , матір`ю- ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видано 09.08.1978 року (а.с. 80).

Мати позивача, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видано 28.10.2020 року (а.с. 73).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

А тому після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

ОСОБА_3 заповіту не склала, що вбачається з копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 96).

З копії спадкової справи №40/2021 заведеної приватним нотаріусом Івчук С.С. 30.03.2021 року після смерті ОСОБА_3 (а.с.71-72) видно, що із заявою про прийняття спадщини за законом звернулись її син - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_1 (позивач по справі).

28.08.2021 року на підставі заяв (а.с. 93-94) між ОСОБА_8 ОСОБА_1 укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідено приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. та зареєстровано в реєстрі за № 4000 (а.с.106-107).

Згідно вищевказаного договору спадкоємці за законом до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 : її син - ОСОБА_8 та дочка - ОСОБА_1 (позивач по справі) поділили між собою спадкове майно. У вказаному договорі, серед іншого майна зазначено, що:

- земельна ділянка площею 0,1200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: :01:014:0081, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 021865, виданого 13 серпня 2003 року Зашківською сільською радою, акт зареєстровано тоді ж в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 2;

- житловий будинок незавершений будівництвом, який складає 71 відсоток готовності, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , згідно будівельного паспорту на забудову складеного виконавчим комітетом Зашківської сільської ради народних депутатів в 1992 році, перейде на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, з урахуванням домовленостей за цим договором, у власність дочки спадкодавця - ОСОБА_1 .

Згідно протоколу № 47 виправлення помилки від 02.08.2021 року (а.с. 128) видно, що земельній ділянці площею 0,1200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 було присвоєно помилково кадастровий номер :01:0147:0001. Новий кадастровий номер даної земельної ділянки: :01:014:0081.

На вказану земельну ділянку (на якій знаходиться спірний житловий будинок незавершений будівництвом, що складає 71 відсоток готовності, що видно з кадастрового плану земельної ділянки - а.с. 125) позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, що вбачається з його копії (а.с. 131) та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.132).

З копії довідки за № 2/8157 від 06.12.2021 року виданої ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" (а.с.6) видно, що згідно даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 р. незавершений житловий будинок літ. «А-1» з цокольним поверхом та мансардою АДРЕСА_3 на праві приватної власності не зареєстрований. Станом на 06.12.2021 р. відсоток готовності незавершеного будовою житлового будинку літ. «А-1» з цокольним поверхом та мансардою становить 71%. До будинку відносяться господарські будівлі та споруди: літня кухня-сарай літ. «Б-1»; погріб літ. «б»; гараж літ. «В-1»; ворота № 1; хвіртка № 2; огорожа № 3; замощення 1.

На земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в розмірі 0.1200 га., яка знаходиться в АДРЕСА_3 і належить гр. ОСОБА_3 заборон та арештів не накладалось, що вбачається з копії довідки за № 890 від 28.07.2006 року (а.с.7).

З копії технічного паспорта на об"єкт незавершеного будівництва - житловий будинок в

АДРЕСА_2 (а.с. 18-20) видно розташування будівель та споруд та охарактеризовано будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відсоток готовності 71 %.

Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області від 11.06.1992 року за № 36 вирішено:

1. дозволити гр. ОСОБА_3 проводити будівництво нового житлового індивідуального будинку в АДРЕСА_3 розміром 0,12 га ...;

2. попередити гр. ОСОБА_3 , що проводити будь-які будівельні роботи на даній земельній ділянці без будівельного паспорта на забудову земельної ділнки, виданого районним архітектором та дозволу на будівництво, забороняється;

3. просити виконком Жовківської районної Ради народних депутатів дозволити будівництво індивідуального житлового будинку та видати гр. ОСОБА_3 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки,

що вбачається з копії такого рішення долученого позивачем до матеріалів справи (а.с.14).

У відповідності до п. 2, 3 вищевказаного рішення ОСОБА_3 виготовила будівельний паспорт на забудову земельної ділянки в АДРЕСА_3 , що видно з копії такого (а.с. 46-56) та 28.09.1992 року отримала дозвіл за № 376 приступити до закладки фундаментів індивідуального житлового будинку згідно з планом земельної ділянки по АДРЕСА_3 , що вбачається з копії такого дозволу (а.с.57).

Як встановлено судом, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3 , в тому числі і на об"єкт незавершеного будівництва - житловий будинок в

АДРЕСА_2 .

Внаслідок звернення позивача до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчука С.С. було заведено спадкову справу № 40/2021.

Однак, приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. листом № 1161/01-16 від 16.12.2021 року фактично відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок незавершеного будівництва, що складає 71% готовності, який розташований по АДРЕСА_2 та повідомлено позивача про те, що в провадженні приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчука С. С. знаходиться спадкова справа № 40/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_3 , 1950 року народження, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , згідно якої вона - ОСОБА_1 , спадщину прийняли і являєтесь спадкоємцем за законом.

Згідно Закону України «Про нотаріат», стаття 68. Видача свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє та склад спадкового майна"; відповідно до «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5, Глава 10.

Видача свідоцтв про право на спадщину, п.4.14. «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти», п.4.15. «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, ....», п.4.18. «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Розяснено ОСОБА_1 , що є неможливим видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок незавершеного будівництва, який складає 71% готовності, що розташований по АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю документів, які посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та що за вирішенням цього питання їй необхідно звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Викладене підтверджується листом № 1161/01-16 від 16.12.2021 року (а.с. 15).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 будинок не добудувала, в зв`язку з чим не здала в його експлуатацію та не зареєструвала належним чином право власності.

На підставі викладеного позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки, як забудовника, входять до складу спадщини.

Згідно до вищенаведеного, до позивача, яка є спадкоємцем за законом після смерті матері, переходять права та обов`язки забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

Вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що її права щодо володіння, користування та розпорядження майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого суду України від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Згідно із ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 15 березня 2017 року по справі №909/935/15.

Згідно ст. 331 ЦК України нерухоме майно підлягає державній реєстрації, яку може провести лише особа, яка його побудувала і яка є живою, а до моменту реєстрації вказане будинковолодіння вважається об`єктом незавершеного будівництва. Право власності на об`єкт незавершеного будівництва виникає незалежно від його державної реєстрації, адже відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав", державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини, основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає у постановах від 25 грудня 2013 року по справі 6-35295св13 та 28 травня 2014 року по справі 6-10784св14 в судовому порядку право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

При вирішенні вказаного позову, прошу суд взяти до уваги наступні позиції вищи суддів.

Положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на законних підставах (ВС/КЦС, №597/1070/15-ц від 06.06.18).

Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на набуття прав і обов`язків забудовника у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_3 , а також те, що вона має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак невзмозі оформити свої права в нотаріальному порядку з незалежних від неї причин, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 2 ст. 247, ст. 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) права та обов`язки забудовника в порядку спадкування за законом незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 03.11.2022 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.