Справа № 199/4340/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю представника позивача Чіп Я.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана цивільна справа, призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання останній раз на 22 листопада 2022 року. Враховуючи предмет та підстави заявлених позовних вимог в контексті змісту копій документів, витребуваних судом ухвалою від 28 жовтня 2022 року у третьої особи по справі, суд на вирішення учасників процесу поставлено процесуальне питання про можливість закриття провадження у цивільній справі у зв`язку із тим, що питання про звільнення майна з-під арешту, який було накладено в рамках розгляду судом за правила КПК України 2012 року, вирішується лише в порядку кримінального судочинства.

Представник позивача в підготовчому засіданні проти закриття провадження у справі заперечував.

Інші учасники розгляду справи в підготовче засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.198, 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести підготовче засідання за наведеної явки учасників справи для вирішення процесуального питання про можливість закриття провадження у справі.

Вислухавши представника позивача та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, як вказувалось вище, в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/4340/22 (провадження №2/199/2173/22) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту. Предметом спору у справі є, відповідно, можливість звільнення квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний об`єкт нерухомого майна 01) з-під арешту (запис про обтяження №43197371), накладеного згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний №59515891 від 28 липня 2021 року) на підставі постанови державного виконавця Амур-Нижньодніпровський ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) від 28 липня 2021 року в рамках ВП №66298551.

09 листопада 2022 року від третьої особи у справі на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2022 року про витребування доказів надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №66298551, накладений в рамках якого арешт оскаржується позивачем. Згідно таких матеріалів означене виконавче провадження було відкрито постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровський ВДВС у м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) від 27 липня 2021 року задля примусового виконання як виконавчого документу ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 липня 2021 року по справі №199/4281/20 (провадження №1-кп/199/221/21), якою, в свою чергу, в рамках кримінального провадження №0002065 в порядку КПК України (в редакції 2012 року) за клопотанням потерпілого/цивільного позивача постановлено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний об`єкт нерухомого майна 01). Виконуючи означену ухвалу суду державний виконавець в рамках виконавчого провадження № липня 2021 року виніс постанову, якою і наклав оскаржуваний наразі позивачем арешт (запис про обтяження №43197371) на вищевказану квартиру. Викладені обставини підтверджуються копіями постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника, про закінчення виконавчого провадження, копією ухвали суду про накладення арешту в рамках кримінального провадження, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вказана вище норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Згідно ст.1 ч.1 КПК України (в редакції 2012 року) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Нормою ст.170 КПК України (в редакції 2012 року) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ст.174 КПК України (в редакції 2012 року) визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 ст.21 КПК України (в редакції 2012 року) встановлено, що якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України. Викладене кореспондується із нормою ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, чинним кримінально процесуальним законом передбачено способи захисту прав власника або володільця майна, який не є учасником кримінального провадження. Разом з тим, чинним цивільним процесуальним законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства з огляду на наведені норми КПК України (в редакції 2012 року).

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України і є ефективним. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі №202/5044/17, від 28 листопада 2018 року по справі №636/959/16-ц, від 12 грудня 2018 року по справі №640/17552/16-ц, від 27 березня 2019 року по справі №202/1452/18, від 11 вересня 2019 року по справі №504/1306/15-ц, а також у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі №757/46795/16-ц, від 30 липня 2021 року по справі №344/11831/18, від 02 березня 2021 року по справі №520/14389/15-ц, від 10 березня 2021 року №554/7009/19, від 15 червня 2022 року по справі №932/6853/20.

Нормою ст.200 ч.2 п.2 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч.2 ст.255 ЦПК України).

Згідно ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Аналізуючи встановлені та вказані вище фактичні обставини спірних правовідносин сторін по даній цивільній справі в контексті наведених норм законодавства, а також правових висновків, суд приходить до висновку, що позивач шляхом звернення до суду із даною позовною заявою ставить на вирішення суду в порядку цивільного судочинства питання про можливість звільнення майна з-під арешту, який було накладено судом в ході розгляду по суті саме кримінального провадження, а отже і питання про скасування такого арешту так само має вирішуватись в порядку кримінального провадження за відповідною заявою позивача навіть, якщо він не є учасником означеного кримінального провадження. Відтак, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі ст.255 ч.1 п.1 ЦПК України із одночасним роз`ясненням позивачу, що питання про скасування арешту нерухомого майна, накладеного в рамках кримінального провадження згідно норми КПК України (в редакції 2012 року) має вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ст.133 ч.2 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст.7 ч.ч.1, 2 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, зокрема, в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом). З цієї підстави судовий збір повертається в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір в загальному розмірі 993 гривень, однак даною ухвалою суду провадження цивільній справі закрито, що за змістом норм Закону України «Про судовий збір» зумовлює виникнення у позивача права на повернення сплаченого ним судового збору в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу судового збору у вищевказаному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.19, 200, 255, 256, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі №199/4340/22 (провадження №2/199/2173/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення майна з-під арешту закрити.

Повернути позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) сплачений при подачі до суду позовної заяви, провадження у справі за якою закрито даною ухвалою, судовий збір в розмірі 993 гривень, перерахований згідно квитанції №0.0..1 від 06 липня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 листопада 2022 року.

Суддя А.М. Авраменко