Справа № 362/5626/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2022 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Громадсько-політична газета «Життя і слово», третя особа - ОСОБА_2 , про зняття (припинення) заборони на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття (припинення) заборони на житловий будинок.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 2020 року право власності на спірний будинок набули ОСОБА_2 та ОСОБА_1 рівних частинах по частині кожний. Під час оформлення спадкових прав в нотаріальній конторі позивачу стало відомо, що на спірний будинок накладено заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 1293265, що зареєстроване 10 вересня 2004 року Васильківською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Васильківської редакції газети «Шлях Ілліча», архівний номер: 4473452 KIEV 477, архівна дата: 25 червня 2002 року, дата виникнення 28 серпня 1962 № реєстру: 117, внутрішній № FC01B13A27F3232F5150, коментар: с.95 Васильків.

В документах покійного спадкодавця позивач виявив копію виписки з протоколу №21 засідання виконкому міськради депутатів трудящих від 22 березня 1962 року, на засіданні якого було вирішено видати редакції газети «Радянське життя» позику в сумі 500 карбованців для індивідуального будівництва ОСОБА_3 . У зв`язку з неналежною якістю протоколу № 21 засідання виконкому міськради депутатів трудящих від 22 березня 1962 року представником позивача було направлено адвокатський запит до архівного відділу Васильківської міської ради з проханням надати належним чином завірену копію вказаного витягу з протоколу. Відповіддю на адвокатський запит архівний відділ Васильківської міської ради повідомив представника позивача, що 22 березня 1962 року на засіданні виконкому міськради депутатів трудящих питання щодо надання редакції газети «Радянське життя» позики в сумі 500 карбованців для індивідуального будівництва ОСОБА_3 не розглядалось. Натомість розглядалось питання щодо продовження ОСОБА_3 строків на будівництво будинку.

З грудня 1951 року по грудень 2018 року ОСОБА_3 працював на різних посадах в редакції газети, яка періодично змінювала свою назву та підпорядкування.

У зв`язку з вказаними обставинами представником позивача було направлено адвокатський запит до ТОВ «Громадсько-політична газета «Життя і слово» з проханням надати інформацію щодо факту отримання їх колишнім працівником ОСОБА_3 позики в 1962 році та щодо повернення ним позики в разі її отримання. Відповіддю від 11 жовтня 2021 року № 50 відповідач повідомив, що відомості про факт отримання чи не отримання ОСОБА_3 в 1962 році позики в сумі 500 карбованців для індивідуального будівництва на даний час відсутні. Відомості про відрахування позики із заробітної плати з виплат ОСОБА_4 відсутні.

Виходячи з наведених обставин, виникла ситуація, коли позивач набув у власність шляхом спадкування частину спірного будинку, який перебуває під забороною, за зобов`язаннями спадкодавця, які є не підтвердженими.

Оскільки доказів, що покійний ОСОБА_3 в 1962 році отримав позику немає, позивач позбавлений в позасудовому порядку зняти заборону з належного йому на праві спільної часткової власності спірного будинку. Окрім того, вимог по поверненню позики позивачу відповідач чи інші особи не виставляють. Зазначені обставини порушують право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження спірним житловим будинком. І вирішити в позасудовому порядку питання зняття заборони позивач не має змоги через вище наведені обставини.

У зв`язку з вищевикладеним просив суд зняти (припинити) заборону на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження 1293265, що зареєстроване 10.09.2004 р. Васильківською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н Васильківської редакції газети «Шлях Ілліча», архівний номер: 4473452 KIEV 477, архівна дата: 25.06.2002 р., дата виникнення 28.08.1962 р., № реєтра: 117, внутрішній № FCO1B13A27F3232F5150, коментарій: с. 95 Васильків.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2022 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанціїскасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

27.09.2022 року до Київського апеляційного суду від ТОВ «Громадсько-політична газета «Життя і слово» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 20.10.2022 року відповідач та третя особа не з`явилися, про розгляд справи належним чином повідомлялися, про причини неявки суд не повідомляли, клопотання про відкладення розгляд справи без їх участі до суду не надходило.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бутизаконним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.

При ухваленні рішення по справі суд першої інстанції виходив із того, що права ОСОБА_1 не були порушені, у зв`язку з фактичною відсутністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомостей щодо заборони на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відтак позивач не позбавлений змоги в повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження всім своїм нерухомим майном.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ст.. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають права, свободи чи законні інтереси особи лише у випадку їх порушення, невизнання чи оспорення. Наявність такого порушення свої прав позивач обґрунтовував фактом існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборони стосовно нерухомого майна, частину якого він успадкував.

На підтвердження цієї обставини, позивачем до суду було представлено відповідну інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.04.2019 року.

В той же час, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.11.2020 р., відомості щодо заборони на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , - відсутні.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції зазначав, що після реєстрації за позивачем права власності на спірне майно, в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис про спірне обтяження від 28.08.1962 року було виключено, про що свідчить відповідна інформація від 26.11.2020 року, надана самим же позивачем.

В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначив, що вказані інформаційні реєстри містять різну інформацію з огляду на різні умови проведення в таких реєстрах пошуку. Зокрема, для отримання відомостей з реєстру від 24.04.2019 року пошук здійснювався за параметром адреси спірного майна, в той час як 26.11.2020 року пошук здійснювався за реєстраційним номером нерухомого майна. За таких умов наявність в державному реєстрі інформації про обтяження хоча б за одним критерієм пошуку з точки зору апелянта порушує його права, а тому на його думку такі права підлягають захисту в судовому порядку.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження наявності запису в реєстрі обтяжень про належне позивачу майно, яке можна виявити за критерієм пошуку адреси його місцезнаходження, апелянт надав до суду нову інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, датовану 25.08.2022 року, де критерієм пошуку була саме адреса місцезнаходження спірного майна. Не зважаючи на надання до апеляційного суду вищевказаного документу саме на підтвердження існування спірного обтяження, представлені до суду самим же апелянтом документи не містять жодних даних стосовно існування зазначеного ним обтяження (а.с. 89-90). За таких умов апелянтом були представлені до апеляційного суду докази, що фактично спростовують його доводи, викладені у апеляційній скарзі.

Додатковою обставиною, яка свідчить про відсутність на даний час обмежень спірного майна, є і той факт, що ще 18.09.2020 року позивачем було здійснено реєстрацію права власності на успадковане ним майно, що було б неможливим за умови існування діючого обтяження такого майна.

Окремо апеляційний суд також звертає увагу й на те, що позивачем ні самостійно, ні за допомогою передбачених процесуальним законодавством механізмів отримання відповідних документів та інформації не було з`ясовано, на підставі чого (яких документів) 10.09.2021 року Васильківська районна державна нотаріальна контора взагалі вносила до реєстру оскаржуваний запис, хто подав таку інформацію, що було в ній зазначено та на підставі яких документів.

Звертає увагу колегія суддів і на те, що із зазначеного позивачем запису про обтяження взагалі не можна ідентифікувати достатнім чином обтяжувачедержателя, оскільки в представленому до суду документі його зазначено у вигляді «Вас.редак.газ.шлях І», що було ідентифіковано позивачем саме як Васильківська редакція газети «Шлях Ілліча», однак відомостей, на підставі чого відбулась така ідентифікація, матеріали справи не містять.

В будь-якому разі, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо того, що відповідно до наданих самим же позивачем документів, зазначене ним порушення його прав фактично не підтверджується з часу, що передував часу звернення до суду. В свою чергу це є підставою для відмови у задоволенні позову, що і було встановлено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько