Справа №521/5126/21
Провадження №4-с/521/7/22
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді Роїк Д.Я.

за участю секретаріі Коновалової К.О., Примакіної С. О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук Олени Юріївни, державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Наталі Борисівни стягувач ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук Олени Юріївнищодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 23.02.2018 року у в/п №49479376 протиправними та скасувати його; визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Наталії Борисівни щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 09.03.2021 року у в/п №49479376 протиправними та скасувати його.

Свої вимоги мотивує тим, на примусовому виконанні знаходиться в/п 49479376 з виконання виконавчого листа №521/6774/18, виданого 21.05.2020 року Малиновський районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ⅓ частини від усіх видів заробітку ОСОБА_1 . Згідно квитанцій від 2014-2020 років, вбачається, що ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання дітей. 15 березня 2021 року ОСОБА_1 отримав поштою постанову про накладення на нього штрафу. З метою з`ясування підстав накладення штрафу він 18.03.2021 р. подав заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та заяву про надання розрахунку по аліментам. 24 березня 2021 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами провадження та отримав розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 09.03.2021 року. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження там містяться: розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 23.02.2018 року, складений головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук О.Ю.; розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 09.03.2021 року, складений головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б. При цьому, дані розрахунки, ОСОБА_1 не надсилалися. Також, у матеріалах в/п містяться квитанції про сплату ОСОБА_1 аліментів, однак, вони взагалі не враховувалися до оскаржуваних розрахунків виконавцем. Таким чином, ОСОБА_1 сплачував аліменти, а виконавець складав розрахунки заборгованостей та не надсилав їх ОСОБА_1 . Тому, станом на дату другого розрахунку, тобто 09.03.2021 року, у ОСОБА_1 утворилася «начебто» заборгованість у розмірі 259179,90 грн. ОСОБА_1 вважає, що виконавцем було протиправно не враховано квитанції, відповідно до яких, ОСОБА_1 сплачував аліменти та у результаті чого, утворилася велика заборгованість. Також, Стягувач, отримувач аліментів, навмисне не повідомила про отримання аліментів виконавця. Відповідно до оскаржуваних розрахунків, вбачається, що розмір аліментів визначається виконавцем із середньої заробітної плати у регіоні, однак, відповідно до витягу із трудової книжки ОСОБА_1 , він був офіційно працевлаштований із 01.07.2010 року по 29.03.2013 року та з 02.12.2014 року по 29.05.2015 року. Таким чином, дані обставини також не були враховані виконавцем.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Роїк Д.Я.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.04.2021 року залишена без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.05.2021 року, скаргу прийнято до провадження з призначенням до судового розгляду.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, направивши до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутність, на задоволенні вимог наполягає.

Зацікавлена особа - стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Статтею ст.447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з ч.2ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Зі змісту ч.8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №49479376, на примусовому виконанні Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавчий лист №521/6774/18, виданого 21.05.2020 року Малиновський районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ⅓ частини від усіх видів заробітку ОСОБА_1 .

У матеріалах виконавчого провадження містяться наступні розрахунки заборгованості по аліментам: розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 23.02.2018 року, складений головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук О.Ю.; та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 09.03.2021 року, складений головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Н.Б.

Також, постановою від 09.03.2021 року, було накладено штраф на ОСОБА_1 у розмірі 129 589,95 грн. у зв`язку з наявністю у боржника заборгованості по аліментам станом на 09.03.2021 р. у розмірі 259 179,90 грн.

Згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2021 року у справі № 420/4839/21, було визнано протиправною та скасовано постанову від 09.03.2021 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 129589,95грн в межах виконавчого провадження №49479376.

При цьому, при складанні обох розрахунків заборгованості по аліментам, виконавцями не було враховано наявність квитанцій від 2014-2020 років про сплату аліменти на утримання дітей.

В свою чергу, стягувач ОСОБА_2 вводила в оману виконавців та не повідомляла, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти на дітей, зокрема, зазначене підтверджено заявою ОСОБА_2 від 12.02.2021 року.

Судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні повідомлення (відправлення) боржника щодо спірних розрахунків заборгованості по аліментах, тобто він їх не отримував. ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження 24 березня 2021 року.

Таким чином, ОСОБА_1 сплачував аліменти, а виконавці складали розрахунки заборгованостей та не надсилав їх боржнику.

Також, відповідно до оскаржуваних розрахунків, вбачається, що розмір аліментів визначається виконавцем із середньої заробітної плати у регіоні, однак, відповідно до витягу із трудової книжки боржника, він був офіційно працевлаштований із 01.07.2010 року по 29.03.2013 року та з 02.12.2014 року по 29.05.2015 року. Таким чином, дані обставини також не були враховані виконавцем.

Згідно матеріалів виконавчого провадження, також, суд встановив, що постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження від 24.05.2021 року, було постановлено: визнати дії державного виконавця щодо складання розрахунків протиправними, скасувати розрахунки заборгованості по аліментам від 23.02.2018 року та від 08 травня 2020 року та від 09.02.2021 року у в/п № 49479376

Суд вважає, що доводи ОСОБА_1 щодо неправомірних дій державного виконавця по підготовці та складенню розрахунку заборгованості заслуговують на увагу, оскільки, як встановлено судом, при проведенні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів державним виконавцем не було враховано квитанції про сплату аліментів.

Тому розрахунки заборгованості є незаконним та підлягає скасуванню.

Докази надсилання органами ДВС вказаних розрахунків зі сплати аліментів на адресу боржника не були надані.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином дії державного виконавця були вчинені не у відповідності до Закону та призвели до порушення прав скаржника та засад виконавчого провадження, згідно якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст.ст.12,13,447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук Олени Юріївни, державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Наталі Борисівни - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчук Олени Юріївни щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 23.02.2018 року у в/п №49479376 протиправними та скасувати його.

Визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Теличко Наталії Борисівни щодо складання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 09.03.2021 року у в/п №49479376 протиправними та скасувати його.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Роїк Д.Я