Справа № 362/3679/21
Провадження № 2/362/735/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2022 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
з участю секретаря судового засідання - Шмагун М.С.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» в особі філії - головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Ухвалою судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2022 р. у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання, призначено судовий розгляд справи на 10.11.2022 р. Даною ухвалою сторонам надано строк на подання заяв по суті справи.
За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які 21.07.2022 р. отримані відповідачем.
Представник позивача надіслав до суду клопотання, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, підтримав позов, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, своїм процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалися та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК Українифіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вище викладене, суд ухвалив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, ухваливши заочне рішення на підставі наявних матеріалів справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом установлено, що 17.11.2020 р. між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 39_0705, відповідно до пункту 2.1. якого банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені кредитним договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених кредитним договором.
Згідно із пунктом 2.2. кредитного договору кредит надається в загальному розмірі 60 000 (шістдесят тисяч гривень) 00 копійок на строк 36 (тридцять шість) місяців з терміном остаточно погашення кредиту не пізніше 16.11.2023 р., якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.
У відповідності до пункту 2.4.1 кредитного договору, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних.
Згідно із пунктом 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1666,67 гривень та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно, до 25 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з грудня 2020 р.
За умовами пункту 4.3. кредитного договору позичальник зобов`язаний: належним чином виконувати всі умови цього договору та взяті на себе цим договором зобов`язання, у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов цього договору, достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з кредитного договору.
Відповідно до пункту 8.3. кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.
Відповідно до пункту 3.10.2.2 договору дострокове повернення кредиту за ініціативою банку відбувається у разі прострочення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.
Частиною першою статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів, виборі контрагента та визначенні умов договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
За змістом частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими паками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У свою чергу, пунктом 4.2.2. кредитного договору, встановлено право банку при виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за кредитом та/або процентами, більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Судом установлено та узгоджується з матеріалами справи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, зокрема: несвоєчасно виконував зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та плати за обслуговування кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За правилами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) зазначила, що «у випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексуне можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК Українияк плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК Українияк грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання».
Відповідно до статті 81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач не скористався процесуальним правом надати свої заперечення проти позовних вимог та надати докази, які мали підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань, будь-яких заперечень щодо наданого банком розрахунку кредитної заборгованості не надав, що в силу вимог частини першоїстатті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у визначеному позивачем розмірі.
Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі статті141ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.
Керуючись ст.ст.526,610,611,625,627,628,629,1049,1050,1054ЦК України, ст.ст.1-23,76-81,89,95,131,141,258-259,263-265,279,352,354,355 ЦПК України, суд,-
Позов Акціонерного товариства «Державного ощадного банку України» в особі філії - головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації:
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації:
вул. Володимирська, 27) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі сімдесят) грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, якщо такі не було подано.

Суддя Л.М. Кравченко