Справа № 521/9574/22
Номер провадження № 2/521/3388/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , загальної площею 106,0 кв.м., житловою площею 59.0 кв.м., а також на 33/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,8 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування своїх вимог позивач вказував на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла мати позивача ОСОБА_2 . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини та 33/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 які належали померлій на праві власності. Крім позивача, спадкоємцем за законом був його брат - син померлої ОСОБА_3 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та будь-якими іншими заявами до нотаріальної контори ОСОБА_3 не звертавсяПозивач, як спадкоємець першої черги після смерті ОСОБА_2 , звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, нотаріус, розглянувши надану заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1961/02-31 від 21.06.2022 року, обґрунтовуючи тим, що відсутні відомості на підставі яких можлива визначити коло осіб, які можуть бути спадкоємцями до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі ці обставини унеможливлюють отримання свідоцтва про право власності за законом в органах нотаріату, а тому позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак представник позивача ОСОБА_5 надала через канцелярію суду заяву про підтримання позовних вимог, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю.

Представник відповідача про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, що підтверджується розпискою, яка наявна у матеріалах справи, однак до судового засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області серія НОМЕР_1 , актовий запис № 10889 від 26 жовтня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . Вказана частка будинку належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 7-ю Одеською державною нотаріальною конторою від 22.12.2012 року, дата реєстрації ОМБТІ 26.12.2012 року, (запис в реєстровій книзі 107 доп -стор. 79-р.№194), а також на 33/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі мирової угоди б/н від 11.03.2005 року м. Одеса; ухвали Малиновського районного суду м. Одесі, справа №2-3536/2005 від 11.03.2005 року. Дата реєстрації у ОМБІ 11.06.2007 року, (запис в реєстровій книзі 273-стор. 180-р.№40674).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим ЗАГС м. Одесі, 07.10.1991 року, а/з. № 1895 серія НОМЕР_2 .

Крім позивача був ще один спадкоємець за законом, брат позивача та син померлої ОСОБА_3 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та будь-якими іншими заявами до нотаріальної контори ОСОБА_3 не звертався.

21 червня 2022 року ОСОБА_5 , яка діє від імені ОСОБА_1 , на підставі довіреності, звернулася до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори в м. Одесі з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 33/100 частки домоволодіння під АДРЕСА_1 , та на ј частку житлового будинку під АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 , нотаріус, розглянувши надану заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1961/02-31.

Відмова обґрунтовувалася відсутністю відомостей на підставі яких можливо визначити коло осіб, які можуть бути спадкоємцями до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме відсутні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). В п. 6 цього ж Пленуму зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна».

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З огляду на зазначене, позивач ОСОБА_1 має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її матері ОСОБА_2 , однак через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позбавлений можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно ч.4,5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню, оскільки відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом унеможливлює оформлення спадкових прав у позасудовому порядку.

Керуючись ст.ст. керуючись ст. 4, 12, 13, 141, 142, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Одеської міської ради (адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1, ) про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , загальної площею 106,0 кв.м., житловою площею 59.0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 33/100 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 172,8 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , якапомерла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 07.11.2022 року.

Суддя Д.Д. Громік