Провадження №2/193/372/22
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

28 жовтня 2022 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

з участю секретаря Мельникової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

в с т а н о в и в:

20.10.2022 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обгрунтування позову вказує, що згідно свідоцтва про право власності від 23.10.1996 року, ОСОБА_1 , є власником будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 проживала в будинку позивача, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до січня 2020 року. В січні 2020 року відповідач зібрала свої речі та переїхала на постійне місце проживання в с.Володимирівка Криворізького району, і з того часу, в її будинку не проживає. 22.09.2022 року позивач звернулася з листом до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації у помешканні, але до сьогодні вона з реєстрації не знялася.

Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власницею житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та який належить їй на праві приватної власності на підставі рішення Софіївської селищної радивід 23 жовтня 1996 року, р127. ОСОБА_2 зареєстрована в даному будинку, згідно домової книги.

Відповідно довідки депутата Софіївської селищної ради, ОСОБА_2 по теперішній час за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Так, судом встановлено, що відповідач у справі не будучи власником будинку, залишається зареєстрованим у ньому, однак не проживає у будинку, поважні причини його відсутності за місцем реєстрації судом не встановлені, що свідчить про вчинення ним перешкод у користуванні власністю для позивача, як власника будинку, при цьому між сторонами відсутня домовленість щодо збереження права на житло .

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», є підставою для подальшого зняття останнього з реєстрації в цьому приміщенні.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 72 ЖК України, ст.ст.16, 391 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська