Номер провадження 2/754/5005/22
Справа №754/8490/22
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Сенюти В.О.,

при секретарі Сінєльніковій С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.12.2020 по справі № 640/24238/20 зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві скасувати рішення від 23.06.2020 № 1383, повернути повний розмір, утриманих з ОСОБА_1 коштів та поновити нарахування та виплату пенсії починаючи з 01.08.2020 року. Згідно витягу з наказу № 44 від 25.01.2017 року ОСОБА_1 , прийнято на службу цивільного захисту з 23.01.2017 року, як такого, що уклав контракт про проходження служби цивільного захисту строком на три роки. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за період з 23.01.2017 року по 30.06.2020 року нарахована переплата пенсії в сумі 283898,16 грн., оскільки підстави для її виплати за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення з звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв`язку з укладенням контракту проходження служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_1 відсутні. З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надміру виплачених коштів в сумі 283898,16 грн. на адресу відповідача було направлено листи від 30.06.2020 року № 2600-0405-8/85181. У відповідь на лист Управління, ОСОБА_1 було подано клопотання в якому повідомив, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до Пенсійного фонду України у м. Києві ним було надано контракт про проходження служби в органах цивільного захисту з 25.01.2017 року по 04.03.2020 року, а також витяг з наказу про участь в бойових діях 2017 році на сході України. ОСОБА_1 зазначив, що згідно листа Верховного Суду особливий період діє в країні й на сьогоднішній день. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві скасувати рішення про утримання з нього не існуючої переплати пенсії за період з 23.01.2017 року по 20.06.2020 роки у розмірі 283898,16 грн. та повернути утримані кошти в розмірі 20 % від розміру пенсійної виплати нарахованої згідно з чинним законодавством України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Проте Відповідачем, безпідставно отримані бюджетні кошти у розмірі 283898,16 грн.. повернуті не були, а тому ГУПФУ в м. Києві змушений звернутись до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2022 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

До суду відповідачем подано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Посилаючись на те, що Окружним адміністративним судом м. Києва 07.12.2020 року було прийнято рішення у справі № 640/24238/20, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 червня 2020 року № 1383 про стягнення з пенсіонера МНС ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 283898,16 грн. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 20% суми пенсійного забезпечення, яке він отримав протягом 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 283898,16 грн. з 01 серпня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернути повний розмір утриманих з ОСОБА_1 коштів на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 червня 2020 року №1383. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01 серпня 2020 року. Дане рішення набрало законної сили. Отже, позивач звертається до суду із позовом, предметом якого є обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що з 05 лютого 2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з звільненням 22 грудня 2014 року з військової служби у відставку.

З копії рішення від 23.06.2020 року № 1383 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру вбачається, що ОСОБА_1 , одержує пенсію за вислугу років, за період з 23.01.2017 року по 30.06.2020 року утворилась переплата пенсії в розмірі 283898,16 грн. Вказана переплата виникла у зв`язку із неповідомленням особи про своє працевлаштування (а.с.26).

Позивачем направлено на адресу відповідача листи від 30.06.2020 року, 21.09.2020 року з пропозицією повернути переплачені кошти на рахунок Головного управління ПФУ в м. Києві.

Проте, ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаними листами, звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовною заявою до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

За результатами розгляду вказаного позову, 07.12.2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено рішення про задоволення позову, яке набрало законної сили.

Відповідно до резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.12.2020 року: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 червня 2020 року №1383 про стягнення з пенсіонера МНС ОСОБА_1 переплати пенсії за період з 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 283898,16 грн. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 20% суми пенсійного забезпечення, яке він отримав протягом 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 283898,16 грн, починаючи з 01 серпня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернути повний розмір утриманих з ОСОБА_1 коштів на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 червня 2020 року №1383. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва в рішенні від 07.12.2020 року встановив відсутність зловживань з боку ОСОБА_1 , які б призвели до виплати пенсій у більшому розмірі, подання ним недостовірних даних для призначення пенсії, а відтак рішення від 23 червня 2020 року №1383 про утримання пенсії винесене без законних підстав, порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 вказана обставина не потребує доказуванню під час розгляду справи Деснянським районним судом м. Києва.

На переконання Окружного адміністративного суду м. Києва, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 20% суми пенсійного забезпечення, яке він отримав протягом 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 283898,16 грн. не в повній мірі відновлять порушене право позивача, оскільки вказані дії відповідачем вчиняються саме на виконання прийнятого управління рішення від 23 червня 2020 року №1383, а тому, оскільки суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 23 червня 2020 року №1383 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру в частині стягнення з позивача переплати пенсії в розмірі 283898, 16 грн. за період з 23 січня 2017 року по 30 червня 2020 року, керуючись частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним й скасувати вказане рішення відповідача, задовольнивши при цьому й позовні вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача в частині стягнення з позивача переплати пенсії, починаючи з 01 серпня 2020 року.

Крім того, суд вважає за необхідне також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернути повний розмір утриманих з позивача коштів на підставі вищевказаного рішення від 23 червня 2020 року №1383 року, а також зобов`язати поновити нарахування та виплату позивачу пенсійного забезпечення відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 01 серпня 2020 року.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення», яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.

Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Також, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законами України «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду: від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17), від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).

Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, провадження № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року, провадження № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі № 536/487/17-ц, провадження № 61-28334св18.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що зобов`язання з повернення надміру виплачених пенсій виникають лише при наявності однієї з трьох умов, а саме: рахункової помилки з боку платника пенсії, недобросовісності з боку набувача, подання страхувальником недостовірних даних.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх не спростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі, то відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню відповідачем не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

Повний текст рішення суду виготовлений - 14 листопада 2022 року.

Суддя: В.О.Сенюта