Справа № 336/5298/22
пр. № 4-с/336/26/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участі секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, за змістом якої просить визнати поважними та поновити строк на звернення до суду із скаргою, визнати протиправними та скасувати постанови старшого державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Вороніна Р.Б. від 11.11.2021 р. в межах виконавчого провадження № 67475479 про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про арешт майна.

У скарзі зазначає, що в провадженні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 67475479, відкрите на підставі виконавчого листа № 323/2715/17 від 11.06.2018 р., виданого Оріхівським районним судом Запорізької області.

Боржником у даному виконавчому провадженні є заявник ОСОБА_1 та з нього на користь ОСОБА_2 стягується заборгованість за договором позики від 08.07.2014 р. в розмірі 288600,00 грн. та три відсотки річних за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 3771,48 грн., заборгованість за договором позики від 11.07.2014 р. в розмірі 499100,00 грн. та три відсотки за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 6522,18 грн., витрати на судовий збір у розмірі 7979,94 грн..

Постановою старшого державного виконавця Вороніна Р.Б. від 11.11.2021 р. відкрито виконавче провадження.

Також, 11.11.2021 р. виконавцем винесено постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів боржника, про арешт майна.

Разом з цим, вважає, що вищезазначені постанови державним виконавцем винесені безпідставно та з порушенням вимог ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», виходячи з наступного.

Боржник ОСОБА_1 ніколи не був зареєстрований та не проживав на території Вознесенівського району м. Запоріжжя.

Починаючи з 1999 р. боржник був зареєстрований в м. Оріхів Запорізької області. З 03.11.2020 р. проживав та був зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . За зареєстрованим місцем проживання Оріхівським районним судом Запорізької області розглянута і цивільна справа № 323/2715/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за борговими розписками. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, де чітко зазначено адресу реєстрації боржника.

З 22.07.2021 р. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Жодної постанови, винесеної державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 67475479, ОСОБА_1 не отримував.

Звернувшись до ВДВС з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, представник скаржника була позбавлена такої можливості, оскільки останні не могли їх знайти.

Також, заявник впевнений, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Сам по собі супровідний лист до постанови із зазначенням адреси боржника не є належним доказом на підтвердження факту надсилання такої постанови та дотримання державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду.

Заявник вважає протиправними дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження, прийняття постанов про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, по арешт коштів боржника та про арешт майна.

Посилаючись на порушення виконавцем вимог ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, ОСОБА_1 просить визнати оскаржувані постанови протиправними та скасувати їх.

Ухвалою від 14.10.2022 р. відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 та призначено судовий розгляд на 25.10.2022 р..

Судове засідання 25.10.2022 р. було відкладено у зв`язку з неналежним повідомленням учасників справи про день, час та місце розгляду справи.

14.11.2022 р. на електронну адресу суду надійшов відзив державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на скаргу ОСОБА_1 .. З підстав, викладених у відзиві, просить відмовити у визнанні та поновленні строку на звернення до суду із скаргою, та відмовити у задоволенні скарги.

У судове засідання 15.11.2022 р. ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Обставини, викладені у скарзі, підтримує у повному обсязі, просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання 15.11.2022 р. не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, судова повістка, яка направлялася за адресою, зазначеною у скарзі, повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.

Враховуючи надані заявником письмові докази, подані до заяви, відзив державного виконавця та зміст ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності зазначених осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши викладені у скарзі доводи, вивчивши відзив на скаргу та надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Вознесенівському ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 67475479 з примусового виконання виконавчого листа № 323/2715/17 виданого 11.06.2018 р. Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 08.07.2014 р. в розмірі 288600,00 грн. та 3% річних за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 3771,48 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 11.07.2014 р. в розмірі 499100,00 грн. та 3% річних за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 6522,18 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на судовий збір у розмірі 7979,94 грн..

Виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа було відкрито постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.11.2021 р. на підставі заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021 р. та на підставі ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження», копії якої направлено на адресу сторін.

Також, 11.11.2021 р. державним виконавцем винесено постанови про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника.

07.07.2022 р. боржник ОСОБА_1 був ознайомлений з матеріалами виконавчого провадження № 67475479.

18.07.2022 р. ОСОБА_1 подав скаргу на дії державного виконавця щодо оскарження постанов від 11.11.2021 р., до якої додав довідку про реєстрацію свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим 21.07.2022 р. державним виконавцем винесена постанова про передачу виконавчого провадження за місцем реєстрації боржника до Запорізького ВДВС у Запорізькому районі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Проте, як встановлено судом, Оріхівським районним судом Запорізької області 11.06.2018 р. у справі № 323/2715/17 видано виконавчий лист про стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості за договором позики від 08.07.2014 р. в розмірі 288600,00 грн. та 3% річних за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 3771,48 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 11.07.2014 р. в розмірі 499100,00 грн. та 3% річних за період з 20.08.2017 р. по 25.01.2018 р. в розмірі 6522,18 грн., стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на судовий збір у розмірі 7979,94 грн..

Відповідно до виконавчого листа боржник ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про реєстрацію місця проживання з 22.07.2021 р. зареєстрований: АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, 1. Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Постановою державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.11.2021 р. виконавче провадження № 67475479 відкрито на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 за місцем проживання боржника АДРЕСА_3 .

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про дотримання державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII при вирішенні питання про відкриття провадження, окрім заяви стягувача, суду не надано і судом не здобуто.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчого листа.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За текстом частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII, діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність (частина друга статті 4 Закону № 1403-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За текстом частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону № 1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Відповідно до частин першої, другої і шостої статті 25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до частин першої, шостої статті 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За текстом статті 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV) :

вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати;

місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно з частиною десятою статті 6 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному органу реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина одинадцята статті 6 Закону № 1382-IV).

Відповідно до пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому листі № 323/2715/17 від 11.06.2018 р. адресою проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 , згідно довідки про реєстрацію місця проживання, на момент відкриття виконавчого провадження № 67475479 від 11.11.2021 р. місце проживання боржника ОСОБА_1 з 22.07.2021 р. - АДРЕСА_2 .

Подаючи заяву про прийняття виконавчого листа на виконання, ОСОБА_2 зазначив в якості адреси проживання боржника АДРЕСА_3 , однак доказів, підтверджуючих, що вказана адреса є зареєстрованим місцем проживання чи перебування боржника ОСОБА_1 , стягувач державному виконавцю не подав.

За наведених обставин, наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено правомірності відкриття виконавчого провадження № 67475479 державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відкриваючи виконавче провадження за повідомленим стягувачем місцем проживання боржника, яке не є його (боржника) зареєстрованим місцем проживання, й за відсутності належного підтвердження того, що останній має чи будь-коли мав (зокрема, на дату винесення спірної постанови) майно на території міста Запоріжжя чи фактично там проживав, суб`єкт оскарження діяв неправомірно.

За встановлених в цій справі обставин і з урахуванням наведеного правового регулювання, суд вважає, що при відкритті виконавчого провадження державний виконавець Воронін Р.Б. не володів достовірною інформацією про місце проживання боржника, а тому не мав законних підстав для прийняття виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості за договорами позики з ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання якого знаходиться у с. Новоолександрівка Запорізького р-ну Запорізької області і, як наслідок, не мав право приймати рішення про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №300/3258/20, від 05.05.2021 у справах №280/5862/20, №160/15005/20, №620/2957/20 і Суд не знаходить підстав для відступу від неї під час розгляду цієї справи.

Вирішуючи питання про визнання поважними причини пропуску строку на подання скарги та поновлення цього строку суд виходив з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 2 цієї статті пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Зважаючи на обставини, викладені у скарзі, суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску строку на подання скарги та про поновлення цього строку.

Керуючись ст.ст. 258-260, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 67475479 від 11.11.2021 року про відкриття виконавчого провадження; про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; про стягнення виконавчого збору; про арешт коштів боржника; про арешт майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк