Справа № 357/4176/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2022 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Олексієнко Ю. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу,
У травні 2022 року представник позивача Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованість за надані послуги в розмірі 37 928,66 грн., суму збільшення заборгованості внаслідок інфляційних процесів в розмірі 13 009,73 грн., 3 % річних в сумі 4 247,42 грн. та судовий збір 2 270 грн.
В обґрунтування позову вказано, що згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2014 року по 01.03.2022 року рахується заборгованість за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії в розмірі 37 928,66 грн. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються.
27.05.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
18.07.2022 року ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» в частині вимог до ОСОБА_3 у зв`язку з смертю останньої. В іншій частині прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
20.07.2022 року представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи без участі їх представника, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно розрахункового листа абонента, особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , рахується заборгованість за спожиті послуги теплопостачання з 01.12.2014 року по 01.03.2022 року в сумі 37 928,66 грн.
Відповідно до розрахункової відомості, за вказаною адресою наявна заборгованість, що є предметом позову, яка в загальному розмірі становить 55 185,81 грн., з яких:
37 928,66 грн. - борг за спожиті послуги теплопостачання;
13 009,73 грн. - сума на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів;
4 247,42 грн. - три відсотки річних.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованого 23.02.2022 року № 301104788, квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частині ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Позивачем на адресу відповідачів надсилалась претензія з вимогою в добровільному порядку провести оплату заборгованості протягом місяця з дати одержання претензії.
При вирішенні справи, суд виходить з наступного.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Згідно статті 9 даного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Частиною 1 статті 10 Закону передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 вказаного Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавцями комунальних послуг є: послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація (п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону).
Згідно з п. 5 частини 2 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статі 1 Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ст. 610 ЦК України.
За змістом наведених норм вбачається, що цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню до виконання як договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Разом з тим, суд вважає про відсутність підстав в частині покладення на відповідачів солідарного обов`язку щодо погашення заборгованості, з урахування рівня інфляції за період порушення боржниками грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних за час прострочення, виходячи з наступного.
Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України).
Згідно наданого позивачем розрахунку, борг за спожиті послуги теплопостачання в період з 01.12.2014 по 01.03.2022 року становить 37 928,66 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі вищевказаної норми позивачем нараховано на суму боргу 13 009,73 грн. суму втрат внаслідок інфляційних процесів та 4 247,42 грн. три відсотки річних.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи визначений статтею 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства та визначення позивачем у справі конкретних відповідачів (споживачів), які є співвласниками квартири за вищевказаною адресою, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного позову в частині стягнення з двох відповідачів по 1/2 частки суми заборгованості з кожного, враховуючи настання смерті ОСОБА_3 та відмови судом у відкритті провадження у справі до останнього.
Слід зазначити, що питання оплати житлового-комунальних послуг між декількома користувачами житлового приміщення повинні регулюватися відповідною домовленістю (угодою) між ними, а в разі оплати наданих послуг одним із користувачів, останній не позбавлений права пред`явлення відповідного позову про стягнення понесених витрат (частини витрат) до інших користувачів.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 481 грн., тобто по 1 240,50 грн. з кожного.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 18 964,33 грн., суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 6 504,87 грн., три відсотки річних в розмірі 2 123,71 грн. та 1 240,50 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» заборгованість за надані послуги в розмірі 18 964,33 грн., суму на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 6 504,87 грн., три відсотки річних в розмірі 2 123,71 грн. та 1 240,50 грн. судового збору.
В частині солідарного стягнення боргу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

СуддяА. Ю. Цуранов