Справа № 159/4086/22
Провадження № 2/159/1228/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши у м. Ковелі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач, будучи власником вказаного вище житлового будинку, 17.06.2008 року надала право користуватися ним з одночасною реєстрацією місця проживання ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 .

З 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у даному будинку не проживають, в ньому відсутні їх особисті речі. Крім цього, вони не здійснюють будь-які платежі по утриманню будинку.

Позивач вказує, що у 2015 році ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виїхали на постійне проживання в м. Севастополь Автономної республіки Крим, де проживають на даний час. Оскільки відповідачі наміру проживати по АДРЕСА_1 не мають, у позивача виникає необхідність у знятті їх з реєстрації місця проживання через неможливість оформити субсидію на комунальні послуги.

На вимогу позивача знятися з реєстрації місця проживання, відповідачі не заперечують, однак реальної можливості вчини активні дії не мають, оскільки перебувають на окупованій території України в м. Севастополі.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2022 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_5 07.11.2022 року подала до суду заяву про визнання позову.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26165302 від 29.08.2014 року та договором дарування житлового будинку від 14.07.2003 року.

У вказаному будинку, крім ОСОБА_4 , зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області № 964/340 від 04.10.2022 року та будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , а також відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб.

Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами ЦК України.

Зокрема, ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Зважаючи на встановлені судом обставини, суд визнає доведеним факт постійної відсутності відповідача у даному житлі без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач не подала суду будь-яких належних та допустимих доказів існування інших обставин, ніж ті, що наведені в позовній заяві, а, подавши заяву про визнання позову, відповідач визнала обставини, наведені позивачем в позовній заяві.

Зважаючи на викладене, суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що факт відсутності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 понад встановлені строки повністю доведений, а тому останніхслід визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Судові витрати суд залишає за позивачем згідно вимог позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), яка діє в своїх інтересах та діє, як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК