Справа № 570/4087/22
Номер провадження 2-з/570/43/2022
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2022 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Красовського О.О., розглянувши в місті Рівне заяву за підписом адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни (як представника ОСОБА_1 ) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом визначення ідеальної частки в спільному майні подружжя, поданого зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обумовлена ризиками, які пов`язані із розглядом справи по суті та подальшим виконанням рішення суду. У зв`язку із тим, що у всіх реєстрах лише ОСОБА_2 є власником майна, яке було придбано в шлюбі, є суттєва імовірність того, що він може відчужити або закласти спірне майно без згоди ОСОБА_1 , з метою уникнути поділу спірного майна подружжя. У разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому можливе невиконання чи утруднення виконання рішення суду. А тому єдиним ефективним превентивним заходом від таких дій є забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно подружжя. За наведеного представник відповідачки (позивачки) просить суд постановити ухвалу про забезпечення позову.

Суд вважає, що заява обґрунтована, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, між сторонами існує спір.

Представник зазначає, що ОСОБА_1 перебуває у неприязних відносинах з ОСОБА_2 , від нього постійно звучать погрози, що все майно належить виключно йому і він сам одноосібно визначатиме долю такого майна і буде ним розпоряджатися. У всіх реєстрах лише ОСОБА_2 є власником майна, яке було придбано в шлюбі, а тому є суттєва імовірність того, що він може відчужити або закласти спірне майно без згоди ОСОБА_1 , з метою уникнути поділу спірного майна подружжя. У разі невжиття заходів забезпечення позову в подальшому можливе невиконання чи утруднення виконання рішення суду в частині поділу спільного сумісного майна подружжя.

Згідно пунктів 1 та 3 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд прави по суті. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача та щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Тобто забезпечення позову це свого роду надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили.

ОСОБА_1 вважає, що загроза відчуження ОСОБА_2 спірного майна є цілком ймовірною, оскільки це майно є предметом спору у даній справі, та просить задовольнити заяву, наклавши арешт на перелічені об`єкти у зв`язку із можливою недобросовісною поведінкою відповідача, а саме, з метою уникнення поділу вказаного майна відповідач може вчинити дії щодо відчуження транспортного засобу, земельної ділянки, будівлі телемайстерні та привласнення грошових коштів, що значно утруднить можливість позивача отримати компенсацію за відчужені об`єкти.

При цьому суд зазначає, що відсутність конкретних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного нерухомого майна, не має визначального значення для вирішення питання про забезпечення позову, оскільки умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду. Аналогічні висновки щодо застосування норм права висловлені Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в аналогічних справах, зокрема, у постановах від 22 січня 2020 року у справі № 521/5896/19, від 19 червня 2020 року у справі № 759/141/18 та від 01 липня 2020 року у справі № 756/7833/19.

Частина 2 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За наведеного заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 150,151,157 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову - задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на об`єкти майна, які зареєстровані за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_1 :

- земельну ділянку за кадастровим номером: :02:018:2742, площею (га): 0.061, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування;

- будівлю телемайстерні загальною площею (кв.м): 48.4 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- автомобіль марки «ВМW Х5», номерні знаки НОМЕР_2 , 2007 року випуску, сірого кольору, двигун 3.0, номер кузова НОМЕР_3 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .

Ухвалу надіслати відповідачці (позивачці) та її представнику для відома та виконання, позивачу (відповідачу) - для відому.

В порядку ст. 157 ЦПК України копію ухвали надіслати Центру надання адміністративних послуг у м. Рівному для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 15 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Красовський О.О.