Ухвала

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 2-1688/2007

провадження № 61-10528ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції

з апеляційною скаргою на ухвалу Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2007 року про закриття провадження у справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 серпня 2022 року визнано неповажними причини пропуску строку подачі апеляційної скарги, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2007 року залишено без руху. Роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі апеляційної скарги та залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявником не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску строку подачі касаційної скарги, зважаючи на те, що ОСОБА_1 був присутнім у судовому засіданні та від дати постановлення оскаржуваної ухвали минуло 15 років.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року

відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2007 року про закриття провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що у заяві не викладено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження процесуальної ухвали та не додано доказів на підтвердження поважності пропуску строку на апеляційне оскарження. Крім того, із матеріалів справи, а саме протоколу судового засідання, вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, а апелянтом не надано доказів вжиття ним у розумні строки заходів щодо отримання копії ухвали. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк на апеляційне оскарження ним було пропущено внаслідок непереборної сили, оскільки з дати постановлення оскаржуваної ухвали минуло більше 15 років.

11 жовтня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року (надійшла до суду 25 жовтня 2022 року), в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з такого.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з пунктами 1, 2 частини другої статті 357 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись із ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня 2007 року, ОСОБА_1 у липні 2022 року подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши клопотання про поновлення строку для подачі апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що строк апеляційного провадження пропущений внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Дніпровський апеляційний суд вказав, що заявником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 серпня

2007 року.

Дана заява була обґрунтована тим, що ОСОБА_1 16 серпня 2007 року був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, проте в цьому судовому засіданні було проголошено лише рішення щодо стягнення аліментів, будь-яких інших судових рішень судом не проголошувалося, зокрема, ухвали про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі. А тому він не знав і не міг знати про існування оскаржуваної ухвали та її наявність

у матеріалах справи.

Також, заявник зазначав, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові докази того, що він відмовлявся від оспорювання батьківства, від позову або просив закрити провадження у справі. А у протоколі судового засідання відсутні відомості, які б свідчили про його поінформованість про оскаржувану ухвалу.

Дослідивши клопотання про поновлення строків подачі апеляційної скарги, Дніпровський апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником не надано жодного доказу на підтвердження того, що строк апеляційного провадження пропущений внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Дніпровський апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що з моменту постановлення оскаржуваної ухвали минуло більше 15 років.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з частиною другою статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, слід відмовити, у зв`язку з недоведеністю поважності пропуску процесуального строку подачі апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що посилання в касаційній скарзі на порушення судом норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням, та зводиться до переоцінки доказів, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 13 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини даних про батька, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник