Справа № 362/4574/22
Провадження № 2/362/2332/22
У х в а л а

"04" листопада 2022 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Ковбель М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу "Рівненської атомної електричної станції" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі, -

встановив:

03.11.2022 року до Васильківського міськрайонного суду поштовою кореспонденцією, яку відправлено 29.10.2022 року звернувся з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати незаконним звільнення позивача з роботи на посаді заступника директора по господарській роботі спортивного комплексу управління соціальних об`єктів відокремленого підрозділу "Рівненської атомної електричної станції" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з підстави скорочення штату працівників, відповідно до наказу №597-ос від 20.04.2018 року та просить поновити його на роботі.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити йому строк на подання цієї позовної заяви із вирішення трудового спору у зв`язку з поважними причинами його пропуску, а аме через поширення коронавірусної хвороби COVID-19.

Згідно статті 221 КЗпП України, - трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

За приписами статті 232 КЗпП України, - безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: 1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються; 2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 233 КЗпП України, - працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З матеріалів позову вбачається, що ОСОБА_1 звільнено наказом від №597-ос від 20.04.2018 року.

В той же час з даним позовом у справі про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 звернувся до суду лише 29.10.2022, більше ніж через чотири роки, тобто з пропуском встановленого чинним законодавством терміну.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України,- суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 127 ЦПК України, - одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Частинами 6, 7 та 8 статті 127 ЦПК України передбачено, що про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При вирішенні питання про поновлення строку суд дає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого спеціальним законом строку звернення до суду із позовом до дати подання такого позову.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом строк, подання позову. Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення роботодавця щодо звільнення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі з поважних причин.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на оскарження рішення роботодавця про звільнення без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Враховуючи вищевказані положення законодавства, а також обставини, на які посилається позивач, як на докази поважності причин пропуску строку на звернення з даною категорією справи, суд не визнає такі причини поважними, оскільки зазначені підстави не перешкоджали йому в передбачений законом, а саме статтею 233 КЗпП України, строк звернутися до суду з даним позовом, тобто, вони не є такими, що не залежали від волі особи, яка подає позов, адже відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України вперше установив карантинні заходи з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України, а дії позивача в період з 20.04.2018 року по 12.03.2020 року зовім не підтверджується жодними доказами, які могли б визначити поважність пропуску звернення з позовом до суду.

Відповідно до частин 2 ст. 126 ЦПК України, - документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказані вище обставини суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо поновлення позивачеві процесуального строку, встановленого законом на подання до суду вказаної позовної заяви за відсутності поважних причин його пропуску та відповідно до частини 2 ст. 126 ЦПК України, залишити у позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 126, 127 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У поновленні пропущеного ОСОБА_1 процесуального строку, встановленого законом - відмовити за відсутності поважних причин його пропуску.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу "Рівненської атомної електричної станції" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі- залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.М. Ковбель