Справа № 457/702/22
провадження №2/457/215/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивувала тим, що 11 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Скрипченко А.Д., реєстр № 951. Згідно даного договору ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 4.1. даного договору даний договір є підставою для припинення права користування квартирою та зняття з реєстрації продавця. За наявною у позивача інформацією відповідач після вчинення договору купівлі-продажу квартири виїхав з міста Трускавця, проте з реєстрації не знявся та перебуває в реєстрі територіальної громади зареєстрованим у належній позивачу на праві власності квартирі. Таким чином, ОСОБА_2 у зв`язку із продажем квартири АДРЕСА_2 втратив право користування цим майном. ОСОБА_2 з моменту продажу квартири у ній не проживає, його особистих речей та предметів домашнього вжитку немає. ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_1 . Тому просить визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 та стягнути з нього судові витрати.

Представник позивачки в судовому засіданні, позов підтримала та просила суд його задовольнити. Суду пояснила, що між сторонами було укладено договір купівлі продажу квартири. Згідно даного договору ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір є підставою для припинення права користування квартирою та зняття з реєстрації продавця, а тому відповідач є особою, яка у зв`язку із продажем квартири втратив право користування цим майном.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву в якій позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2022 року /арк. справи 7-8/. Право власності позивачки на квартиру зареєстроване 11.07.2022 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /арк. справи 9/.

У квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї позивачки. Відповідач з моменту укладення договору купівлі-продажу не проживає у квартирі позивачки, особистих речей та предметів вжитку його немає. При цьому відповідач не знявся з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, що порушує права та інтереси позивачки як власника житла.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма ст. 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, яка згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватись судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача, який не є членом сім`ї позивачки, у належній позивачці квартирі порушує право власності останньої, створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.

З огляду на встановлені судом обставини, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, що підтверджені письмовими доказами, які визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, - суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, який підлягає до задоволення.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути у користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. /арк. справи 4/.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 12, 77, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням- квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя: Т. В. Василюк