Провадження № 2/369/668/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

за участю представника позивача Каченюк О.І.,

за участю представника відповідача Денисенко Є.В.,

за участю представника відповідача Подкуйко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», приватного підприємства «ЛАДЬЯ», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (далі АТ «СК`ІНГО»), приватного підприємства «ЛАДЬЯ» (далі ПП «ЛАДЬЯ»), третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29.07.2020 у м. Києві на проспекті М. Бажана сталасьДТП, в якій було завдано матеріальний збиток позивачу, внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_1 з вини ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «КАМАЗ 6520» державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 вересня 2020 року по справі № 753/13183/20. Постанова не оскаржувалась та набрала законної сили.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429891, який підписано ОСОБА_2 вказано, що останній працює водієм у ПП «ЛАДЬЯ». На зворотній стороні схеми ДТП також вказано належність транспортного засобу вищезазначеному підприємству.

Відповідальність власника транспортного засобу «КАМАЗ 6520», державний номерний знак НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «ІНГО» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/2095570 від 06.11.2019, діючого на момент ДТП, про що зазначено на зворотній схемі ДТП та підтверджується витягом з Єдиної централізованої бази МТСБУ.

Страховик сплатив Позивачу 85 335,90 грн.

Відповідно до Висновку № 78-1 від 18 серпня 2020 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку складає 100 577 грн. 20 коп.

Відповідно до цього ж Висновку, вартість відновлювального ремонту (п.2.3 висновку) складає 147 322 грн. 14 коп.

Крім того, витрати з проведення експертного дослідження склали 3 760 грн.

Відповідно до Рахунку № АЦ-САСТ-2035149 від 07.08.2020, виставленого ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій», вартість відновлювального ремонту складає 175 654 грн. 82 коп.

Відповідно до Полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/2095570, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну постраждалого становить 130 000,00 грн.

Із сумою, яку виплатив потерпілому страхова компанія позивач не погоджувався, заяву на виплату саме такої суми страховику не подавав, дану суму з позивачем узгоджено не було.

На думку позивача, недоплачена саме страховою компанією сума відшкодування складає: 100 577,20 - 85 335,90 (вже виплачених) = 15 241,30 грн. Останній вважає, що вищезазначена сума повинна бути стягнута в солідарному порядку із страховика та роботодавця завдавача шкоди.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ОСОБА_1 вважав за можливе стягнути із роботодавця ОСОБА_2 (з урахуванням вже виплачених коштів та вимоги про солідарне стягнення) 46 744,94 грн. = 147 322,14 грн. (вартість відновлювального ремонту) 85 335,90 грн. (кошти, вже виплачені страховиком) 15 241,30 грн. (вимога про солідарне стягнення з двох відповідачів).

Також, позивач зазначив, що вартість матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту це різні суми, які не слід ототожнювати, тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у дорожньо-транспортній пригоді транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування.

Фактичним розміром шкоди безпосередньо є сума відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу запчастин, яка встановлена і Висновком експертного автотоварознавчого дослідження, і Рахунком виставленим спеціалізованим авторемонтним підприємством.

Вважав, що обґрунтованим буде стягнення різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням (у повному обсязі), виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь солідарно з АТ «СК «ІНГО» та ПП «ЛАДЬЯ» 15 241,30 грн.; стягнути з ПП «ЛАДЬЯ» на його користь 46 744,94 грн.; стягнути з АТ «СК «ІНГО» на користь позивача 206,75 грн. судового збору, а з ПП «ЛАДЬЯ» - 634,05 грн. судового збору, 3 760 грн. витрат з проведення експертизи, 355,80 грн. витрат, пов`язаних із викликом сторін на огляд пошкодженого транспортного засобу, 612,00 грн. витрат, пов`язаних із зняттям та встановленням деталей при огляді транспортного засобу, а всього судових витрат на загальну суму 5 361,85 грн.

24.11.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.

03.02.2021 представник АТ «СК «ІНГО» подав до суду відзив на позовну заяву за вх. №4289, відповідно до якого зазначив, що 29.07.2019 на пр-ті Бажана у м. Києві відбулося зіткнення транспортних засобів, а саме: автомобіля марки «КАМАЗ» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_1 під керуванням позивача, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ПП «ЛАДЬЯ» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/2095570, яким забезпечено автомобіль «КАМАЗ» д/н НОМЕР_3 .

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизу у розмірі 0 грн. 00 коп.

30.07.2020 AT «СК «ІНГО» отримало повідомлення про ДТП від ОСОБА_1 про ДТП.

30.07.2020 AT «СК «ІНГО» отримало від позивача заяву відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти).

30.07.2020 відбувся огляд та зроблені відповідні фотознімки пошкодженого автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_1 експертом В.В. Праворським у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується складеним Актом огляду транспортного засобу з відповідними підписами на ньому.

Відповідно до Звіту № 2674450 від 30.07.2020 року з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Шкода» д/н НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті його пошкодження складає 93 702 грн. 69 коп., з урахуванням ПДВ.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як зазначив представник відповідача, при зверненні з заявою на виплату страхового відшкодування позивачем не було додано документів, які б підтвердили розмір фактичних витрат по відновленню транспортного засобу (рахунки, наряд-замовлення, акт виконаних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу «Шкода» д/н НОМЕР_1 , тому при розрахунку витратна відновлювальний ремонт необхідно враховувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та без урахування ПДВ.

АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт № 2747725 від 02.09.2020, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 85784 грн. 82 коп. (матеріальний збиток відповідно до Звіту № 2674450 від 29.07.2020 року, без урахування ПДВ на запасні частини), що підтверджується платіжним дорученням № 14526 від 11 вересня 2020 року.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, AT «СК «ІНГО» виконало умови Полісу сплативши страхове відшкодування відповідно до умов законодавства, а тому підстави для задоволення позову та стягнення судових витрат відсутні.

Також, представник вказав про неможливість солідарного стягнення з відповідачів будь-яких коштів, враховуючи, що законом не передбачено в даних правовідносинах солідарного обов`язку по відшкодуванню шкоди страховою компанією; відсутній факт неподільності предмету зобов`язання, так як у відповідачів обов`язок з відшкодування шкоди виникає з закону, у відповідача АТ «СК «ІНГО» обов`язок виникає з договору страхування. Зокрема, розміри відповідальності відповідачів є різними, так AT «СК «ІНГО» обмежений лімітами відповідальності встановленими договором страхування та з урахуванням франшизи, у відповідачів в даному випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди виникає на підставі норм матеріального права, тому в даному випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди виникає на підставі норм матеріального права, тому в такому випадку предмет зобов`язання не є подільним, адже позивач може окремо визначити кожну з вимог окремо та пред`явити окремо до кожного з відповідачів.

АТ «СК «ІНГО» не завдавало шкоди позивачу у зв`язку з вищезазначеною ДТП. Останнє лише застрахувало відповідальність іншого відповідача, тому обов`язок по відшкодуванню шкоди у страхової компанії відсутній.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

У квітні 2021 року представник ПП «ЛАДЬЯ» подав письмові пояснення, зазначивши при цьому, що позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно рахунку від 07 серпня 2020 року № АЦ-САСТ-2035149 ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» проводився ремонт автомобіля Skoda Octavia A7 Ambition 1.8 TSI, VIN НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 , вартість якого складає 175 654,82 грн.

Проте, на адресу ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» був направлений адвокатський запит з проханням надати інформацію, чи проводився даною організацією ремонт автомобіля Skoda Octavia A7 Ambition 1.8 TSI, VIN НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 в період з 27 липня 2020 та по час направлення адвокатського запиту і якщо такі роботи проводились, то яка їх вартість.

22 лютого 2021 року за вих. № 681 була отримана відповідь від ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій», що ремонт автомобіля Skoda Octavia A7 Ambition 1.8 TSI, VIN НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_1 не проводився.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2021 було частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: витребувано у Головного управління ДПС у Київській області відомості щодо місця працевлаштування, наявності трудових відносин із фізичними особами/фізичними особами-підприємцями та/або юридичними особами, а також наявності факту відрахувань щодо заробітної плати у ОСОБА_2 станом на 29.07.2020.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2021 було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, представники відповідачів заперечували проти задоволення позову.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 29.07.2019 приблизно о 08:45 год. на пр-ті Бажана у м. Києві відбулося ДТП, а саме: ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «КАМАЗ 6520», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду, під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вина ОСОБА_2 встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09.09.2020 у справі № 753/13183/20.

В силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, наявність вини в діях третьої особи у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто законодавцем встановлено презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається із матеріалів справи між ПрАТ «СК «ІНГО Україна» та ПП «ЛАДЬЯ» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/2095570, яким забезпечено автомобіль «КАМАЗ» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , водієм якого було заподіяно шкоду позивачу.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн. 00 коп. та франшизу у розмірі 0 грн. 00 коп.

За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву, з відповідними реквізитами та додатками до неї, про страхове відшкодування.

30.07.2020 AT «СК «ІНГО» отримало повідомлення про ДТП від ОСОБА_1 про ДТП.

30.07.2020 AT «СК «ІНГО» отримало від позивача заяву відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти). Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

30.07.2020 відбувся огляд та зроблені відповідні фотознімки пошкодженого автомобіля марки «Шкода» д/н НОМЕР_1 експертом В.В. Праворським у присутності ОСОБА_1 , що підтверджується складеним Актом огляду транспортного засобу з відповідними підписами на ньому.

Відповідно до Звіту № 2674450 від 30.07.2020 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Шкода» д/н НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ в результаті його пошкодження складає 93 702 грн. 69 коп., з урахуванням ПДВ.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 вищезазначеного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Позивачем не надано доказів, що при його зверненні з заявою на виплату страхового відшкодування ним було додано документів, які б підтвердили розмір фактичних витрат по відновленню транспортного засобу (рахунки, наряд-замовлення, акт виконаних робіт по відновленню пошкодженого транспортного засобу «Шкода» д/н НОМЕР_1 , тому, суд погоджується, що при розрахунку витрат на відновлювальний ремонт необхідно враховувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та без урахування ПДВ.

АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено страховий акт № 2747725 від 02.09.2020, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 85784 грн. 82 коп. (матеріальний збиток відповідно до Звіту № 2674450 від 29.07.2020 року, без урахування ПДВ на запасні частини), що підтверджується платіжним дорученням № 14526 від 11 вересня 2020 року.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що AT «СК «ІНГО» належним чином виконало умови вищезазначеного Полісу, сплативши страхове відшкодування відповідно до умов законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог до страхової компанії, та як наслідок, неможливість стягнення судових витрат із страхової компанії.

Також, суд погоджується із позицією представника страхової компанії, що законодавством не передбачено в даних правовідносинах солідарного обов`язку по відшкодуванню шкоди страховою компанією разом із заподіювачем шкоди, або іншою особою. По суті в даному випадку, відсутній факт неподільності предмету зобов`язання, так як у заподіювача шкоди обов`язок з її відшкодування виникає з вимог закону, у відповідача АТ «СК «ІНГО» такий обов`язок виникає з договору страхування. Зокрема, розміри відповідальності відповідачів є різними, так AT «СК «ІНГО» обмежений лімітами відповідальності встановленими договором страхування та з урахуванням франшизи, у відповідачів в даному випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди виникає на підставі норм матеріального права за загальним правилом без встановлення ліміту необхідність повного відшкодування заподіяної шкоди. По суті, позивач може окремо визначити кожну з вимог окремо та пред`явити окремо до кожного з відповідачів.

При визначенні заподіяної шкоди, суд не приймає до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ, в розумінні ст. 77-79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 78-1 від 18.08.2020.

Як вбачається з вищезазначеного висновку, його проведено судовим експертом Вартанян Юрієм Наполеоновичем, в світлий час доби за адресою: м. Київ, вул. Велика кільцева, 4 без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та без представника AT «СК «ІНГО». Матеріали справи не містять доказів повідомлення останніх про проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Крім цього, у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 78-1 від 18.08.2020 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Згідно ч. 3, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків є слушними з огляду на наступне.

Згідно ч.1,2,5,6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі №22/1029/18/ провадження №14-270цс19.

Наданий позивачем рахунок № АЦ-САСТ-2035149 від 07.08.2020, виставлений ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» не встановлює, що вказана в ньому сума 175 654,82 грн. є вартістю саме відновлювального ремонту, необхідного у зв`язку із настанням вищезазначеної ДТП.

Більш того, згідно із відповіддю генерального директора ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» на адвокатський запит за вих. № 681 від 22.02.2021, колісний транспортний засіб «Skoda Octavia A7 Ambition 1,8 TSI/132kW-TMBAD2NE9EB007629(2013)AA7104PI» на час відповіді на адвокатський запит не ремонтувався на виробничих площах ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій».

Відносно позовних вимог до ПП «ЛАДЬЯ», то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Проте, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 під час заподіяння шкоди, був працівником ПП «ЛАДЬЯ».

Так, відповідно до довідки, виданої директором ПП «ЛАДЬЯ» від 18 лютого 2021 року, ОСОБА_2 не перебуває в трудових відносинах з даним підприємством, за нього не сплачуються податки та не здійснюються відрахування до пенсійного фонду; усі відносини між ПП «ЛАДЬЯ» та ОСОБА_2 відбувалися на підставі цивільно-правової угоди, тобто є договірними, а не трудовими.

Також, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, третя особа (хоча у відомостях і зазначено прізвище, ім`я та батькові, проте РНОКПП співпадає з РНОКПП ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд вважає, що відомості надавались по останньому) не отримувала доходи від ПП «ЛАДЬЯ».

Доказів того, що наявний в матеріалах справи договір про надання послуг від 01.07.2020, згідно якого ПП «ЛАДЬЯ» доручає, а ОСОБА_2 зобов`язується надавати послуги з перевезення вантажу на автомобілі ПП «ЛАДЬЯ», місця знаходження та вивантаження визначаються ПП «ЛАДЬЯ» за попередньою згодою, є недійсним суду не надано.

Також, відсутні будь-які підтвердження, зокрема акти відповідних органів, постанови про притягнення до відповідальності і т.д., того, що ПП «ЛАДЬЯ» здійснює приховування трудових відносин з ОСОБА_2 за укладеним договором про надання послуг.

Позовних вимог до ОСОБА_2 позивачем заявлено не було.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог заявлених до ПП «ЛАДЬЯ», як наслідок відсутні підстави для стягнення заявлених до підприємства судових витрат.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 979, 1188, Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 29, 34-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 102, 106, 141, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», приватного підприємства «ЛАДЬЯ», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: А.Я. Волчко