Справа № 750/5137/22
Провадження № 2/750/1285/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Новик В.С.,

за участі прокурора Тишкевич Л.В., відповідачів,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури Анастасія Гресь в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби,

в с т а н о в и в:

26.08.2022 заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури Анастасія Гресь в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області звернулася до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом риби в якому просила стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави 167739 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, шляхом їх перерахування одержувачам: 30% від суми, що становить 50321,70 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України; 20% від суми, що становить 33547,80 грн. до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 50 % від суми, що становить 83869,50 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Чернігівської міської ради та стягнути солідарно з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури 2516,09 грн. у рахунок повернення сплаченого судового збору при поданні позову.

В судовому засіданні прокурор позов підтримала та просила задовольнити.

Представник Державної екологічної інспекції у Чернігівській області подав заяву про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 позов визнав та просив зменшити суму відшкодування.

ОСОБА_2 позов визнав, проте зазначив, що не має коштів для того щоб відшкодувати таку суму.

Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що вивченням стану дотримання законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, установлено, що 12.05.2022 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 на р. Десна, поблизу готелю «Придеснянський» у м. Чернігові, Деснянського району, здійснювали лов риби забороненим знаряддям лову - сітками зяберною та порожевою, та виловили при цьому рибу цінних видів: плоскирка - 79 шт., синець - 18 шт., плітка - 5 шт., окунь - 1 шт., карась сріблястий - 3 шт., чим завдали шкоду рибному господарству України на суму 167739 грн.

Своїми діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 27 Закону України «Про тваринний світ».

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.06.2022 у справі № 750/2239/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. з конфіскацією забороненого знаряддя лову - сіток зяберної та порожевої, незаконно добутих водних живих ресурсів - риби.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.06.2022 у справі № 750/2440/22, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів - риби.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно 1 певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути в загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.

В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюються на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.

Згідно п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 N 19, забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

У порушення вказаних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали лов риби забороненим знаряддям лову - сітками порожевою та зяберною.

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області, в межах визначених законом повноважень, відповідно до такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування, (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяних незаконним виловом риби.

Загальна сума заподіяної шкоди склала 167739 грн.

Частиною 2 статті 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду внаслідок цивільного правопорушення визначені ст.1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю Особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається із протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу правопорушення виключає відповідальність особи за завдану майнову шкоду.

Вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порушенні ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, підтверджується наступними матеріалами: постановами Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.06.2022 у справі № 750/2239/22 та від 14.06.2022 у справі № 750/2440/22; описом об`єктів лову (добування), вилучених у особи(іб), що притягуються до адміністративної відповідальності, описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, вилучених у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; розрахунком шкоди.

Наведене свідчить про наявність протиправної поведінки, вини відповідачів, факту заподіяння шкоди тваринному світу та причинно- наслідкового зв`язку між завданою шкодою та їх діями.

Відповідно до п. 17 Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства, затвердженого постановою КМ України від 18.07.1998 № 1126, застосування заходів адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних осіб від відшкодування у повному обсязі збитків, заподіяних рибному господарству внаслідок порушення правил рибальства.

Згідно ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» одним із джерел формування державного та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі державного та відповідного місцевого бюджету, є частина грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності згідно з чинним законодавством.

Згідно зі ст. 1190 Цивільного кодексу України особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність.

Шкода, завдана навколишньому природному середовищу в сумі 167739 грн., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в добровільному порядку не відшкодована, тому вона підлягає стягненню в примусовому порядку.

Представництво інтересів держави в суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених прав та інтересів держави.

Статтею 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч. 3 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Наявність «інтересів держави» та суспільного інтересу обґрунтовується порушенням встановленого законом порядку використання водних біоресурсів, а також тим, що держава зацікавлена у дотриманні вимог щодо відшкодування шкоди, завданої незаконним виловом.

Додержання вимог закону не може не являти суспільного інтересу, оскільки є проявом управлінської функції держави та спрямоване на забезпечення єдиного підходу до врегулювання тих чи інших правовідносин, впровадження системності та прозорості у набутті і реалізації прав громадянами і юридичними особами. У той же час грубе порушення правил рибальства не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні.

Грубе порушення правил рибальства відповідачем, порушує інтереси держави у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини. Тому, в даному випадку наявний як держаний, так і суспільний інтерес.

Європейська комісія за демократію через право або ж Венеціанська комісія на 63-му пленарному засіданні 10-11.06.2005 дійшла висновку, що держави уповноважені наділяти прокурорів правом захисту державного інтересу (принцип захисту державного інтересу); прокурори можуть бути наділені правом порушення процедур або вступу в існуючі процедури, або застосування різних способів правового захисту для забезпечення законності (принцип законності).

«Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необгрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

Про це також наголошено Європейським судом по справі «Бацанін проти Росії»: підтримка прокурором однієї із сторін процесу в певних обставинах може бути виправданою. Більше того, участю прокурора в судовому процесі з метою захисту інтересів держави, у відповідності до вимог матеріального та процесуального законодавства, не порушується принцип рівності процесуальних можливостей сторін у судочинстві, який вимагає справедливого балансу між сторонами по справі.

Позов спрямований на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності раціонального і невиснажливого використання тваринного світу, а також з метою реалізації принципів природоохоронного законодавства щодо забезпечення гарантії держави на охорону тваринного світу як національного багатства України.

Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.

Відповідно до вимог ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Відповідно до ст. 5 цього ж Закону державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період, у тому числі тваринний світ, ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до Закону України «Про тваринний світ» тваринний світ є одним з компонентів навколишнього природного середовища, національним багатством України, джерелом духовного та естетичного збагачення і виховання людей, об`єктом наукових досліджень, а також важливої базою для одержання промислової і лікарської сировини, харчових продуктів та інших матеріальних цінностей.

Об`єкти тваринного світу, риба в тому числі, знаходяться під охороною держави незалежно від права власності на них (ст.5 Закону України «Про тваринний світ»).

Основним завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно ст.ст. 1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є збереження природних ресурсів у тому числі тваринного світу.

Законом України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року» визначено, що першопричинами екологічних проблем України є, зокрема, неефективна система державного управління у сфері охорони навколишнього природного середовища та регулювання використання природних ресурсів, незадовільний стан системи державного моніторингу навколишнього природного середовища; недостатній або залишковим принципом фінансування природоохоронних заходів.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди з охорони навколишнього природного середовища. Фонд охорони навколишнього природного середовища є складовою частиною Державного чи місцевого бюджетів. Створюється з метою фінансування природоохоронних заходів та заходів, пов`язаних з раціональним використанням і збереженням природних ресурсів. Формування фондів охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок частини екологічного податку та грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності.

Статтею 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів; складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 № 230 далі - Положення, Державна екологічна інспекція відповідної області є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, відповідно до зазначеного Положення в межах своїх повноважень здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами охорони земель, екологічної безпеки, поводження з відходами, тощо.

З урахуванням наведеного, з позовом у цій справі Чернігівська окружна прокуратура звертається до суду, діючи в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, як контролюючого органу в сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Також, згідно п-п. 10, 11 розділу II Положення, Держекоінспекція в області розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції та вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.

Окружною прокуратурою до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області скеровано лист від 10.08.2022 про надання інформації щодо вжиття заходів до стягнення шкоди, завданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому порядку.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області поінформувала листом від 17.08.2022, що не заперечує щодо вжиття прокуратурою заходів реагування та стягнення в судовому порядку шкоди із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , водночас намірів вжиття цих заходів самостійно, екологічною інспекцією не висловлено.

Держекоінспекція у Чернігівській області є уповноваженим органом у спірних правовідносинах, та будучи обізнаним про наявність порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, протягом тривалого часу з позовом до суду не звертається, чим не виконує свої повноваження.

Нездійснення, або неналежне здійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладно у постановах від 14.02.2018 у справі №925/1277/16, від 20.02.2018 у справі № 910/10779/17, від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 04.04.2018 у справі №910/4898/16, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, № 912/2385/18 від 26.05.2020 тощо.

Згідно зі ст. ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає відшкодуванню у повному обсязі і стягується до відповідного бюджету.

При стягненні шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, слід врахувати приписи ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та вимоги п. 7 ч. З ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Позивача повідомлено про представництво інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції в Чернігівській області у даній справі.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі по 1258 грн. 05 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави 167739 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби, шляхом їх перерахування одержувачам: 30% від суми, що становить 50321 грн. 70 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України; 20% від суми, що становить 33547 грн. 80 коп. до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету; 50 % від суми, що становить 83869 грн. 50 коп. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Чернігівської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Чернігівської обласної прокуратури (рахунок UA0006008, МФО 820172 Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач - Чернігівська обласна прокуратура, ) по 1258 грн. 05 коп. з кожного у рахунок повернення сплаченого судового збору при поданні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.11.2022.

Суддя Л.В. Карапута