Провадження № 22-ц/812/772/22

П О С Т А Н О В А

іменем України

25 жовтня 2022 року м. Миколаїв

справа № 487/2260/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Ковальським Є.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, ухваленого 29 липня 2022 року під головуванням судді Цуркан Р.С., в приміщенні цього ж суду, повне судове рішення складене того ж дня, у цивільній справі

за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявниця зазначала, що у 2009 році між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірваний рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2022 року.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує на те, що з листопада 2021 року, після подачі нею позову про розірвання шлюбу, ОСОБА_2 систематично чинить відносно неї домашнє насильство, яке проявляється у вигляді систематичних переслідувань за її місцем роботи та проживання з дітьми. Безпідставно ображає, висловлюється нецензурною лайкою в її адресу, кричить, погрожує, навіює почуття провини, непевності, чим принижує її честь та гідність.

Зазначає, що колишній чоловік пригнічує, погрожує, зневажає її своїми висловами, ображає та знецінює її як особистість. ОСОБА_2 систематично вчинює сварки, погрожує фізичною розправою, використовуючи нецензурну лайку.

Внаслідок чого звернулася до поліції, щоб захистити своє життя. Працівники поліції кожного разу проводять з ним профілактичні бесіди, а також попереджають не лише про адміністративну, а й про кримінальну відповідальність.

Посилаючись на викладене, вважаючи себе особою, яка систематично зазнає домашнього психологічного насильства, ОСОБА_1 просила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , 1987 року народження, на шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме, заборонити ОСОБА_2 наближатися до ОСОБА_1 на відстань у 200 метрів, а також до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також до місця роботи за адресою: АДРЕСА_2 Відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, та інших місць частого відвідування постраждалою особою. Заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з нею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Направити ОСОБА_2 до Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради на проходження програми для кривдників строком на шість місяців.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ризики застосування у відношенні ОСОБА_1 домашнього насильства є малозначними, ґрунтуються на припущеннях, не потребують такого суттєвого втручання у права і свободи ОСОБА_2 , а тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав у видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість вказаного судового рішення, через неповне з`ясування судом важливих обставин, що мають значення для вирішення справи, які суд вважав встановленими, внаслідок чого суд порушив норми процесуального та матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її заяву у повному обсязі.

Узагальненні доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, на думку апелянта, розглянув справу поверхнево. Не встановив вид насильства, яке мало місце, незважаючи на неодноразовому наголошенні заявником у заяві, що має місце психологічне насильство, що підтверджувалось відповіддю із поліції, а також засвідчувалось винесення термінового заборонного припису відносно кривдника.

Зазначає, що докази, які були надані суду, у своїй сукупності беззаперечно доводять факт вчинення ОСОБА_2 психологічного насилля відносно заявниці. Кожен день по десятки разів кривдник телефонує та пригнічує, погрожує, зневажає її своїми висловами, ображає, знецінює її як особистість. Кривдником не надано ніяких доказів відсутності його вини.

Узагальненні доводи інших учасників справи

На вказану апеляційну скаргу відзиву не надійшло.

2. Мотивувальна частина

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

29 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів із заявою, в якій вона просила вжити відповідних заходів до її чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі цієї заяви, 06 червня 2022 року працівником поліції відносно ОСОБА_2 було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника строком на 10 діб із забороною в будь-якій спосіб контактувати з постраждалою особою, ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 29 травня 2022 року о 8 год. 55 хв. ОСОБА_2 , знаходячись у АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне насильство відносно ОСОБА_1 , а саме виражався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закону № 2229-VIII).

Статтею 1 Закону № 2229-VIII визначено значення термінів, які вживаються в законі, зокрема: домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 3 статті 26 цього Закону № 2229-VIII передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону № 2229-VIII оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону № 2229-VIII, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 756/2072/18 (http://reyestr.com.gov.ua/Review/78267811).

Встановивши, що матеріали справи містять підтвердження лише одного випадку звернення ОСОБА_1 до органів поліції зі скаргою на дії ОСОБА_2 , при цьому працівниками поліції був складений терміновий заборонний припис стосовно останнього, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зазначене не може свідчити про систематичне насильство з боку ОСОБА_2 щодо заявника, що є необхідною умовою застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом № 2229-VIII.

При цьому колегія суддів вважає, що звернення заявника до правоохоронних органів із заявою про вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 , без надання інших доказів вчинення останнім таких протиправних дій, не можуть бути достатнім доказом для видання обмежувального примусу за правилами глави 13 розділу IV ЦПК України

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки належних і достатніх доказів з метою оцінки ризиків оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, заявник суду не надала.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 вчинив психологічне насильство 6 червня 2022 року, є необґрунтованими, оскільки належних доказів таких дій заявниця суду не надала.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 липня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийІ.В. Лівінський
СуддіВ.В. Коломієць Н.О. Шаманська

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року.