Справа № 483/1044/20
№ 2/183/2544/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором позики,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 42 146,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.06.2017 року між ним та Відповідачем був укладений Договір позики № 211322 в електронній формі.

За умовами п.1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору позики, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Позивачем, в порядку, встановленому п.1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 000,00 грн..

Таким чином, Позивачем належним чином виконані умови Договору позики, в той час як Відповідачем отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість за Договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.

Згідно п. 1.5.1. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

- 1.14 процента від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою;

- 1.14 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3. цього Договору;

Відповідно до п.1.1., 1.5.1 Договору позики, загальний розмір заборгованості Відповідача перед позивачем станом на 14.07.2020 року становить 42 146,00 грн., з яких: 1 000,00 грн. основний борг; 12 786,60 грн. заборгованість по відсоткам ; 28 359,40 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 не спростовує наявність укладеного договору з позивачем, не спростовує грошової заборгованості перед ТОВ «ВЕЛЛФІН», так само і не заперечує проти сплати відсотків нарахованих за користування кредитними коштами за період дії договору. Відповідач звертає увагу суду на те, що Позивачем не надано розрахунок заборгованості, згідно якого йому були нараховані відсотки поза межами дії договору, а саме відсотків нарахованих після завершення тридцяти денного строку, даного на погашення заборгованості, і заперечує проти їх стягнення. Позовні вимоги просить задовольнити частково, а саме в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 1 000,00 гривень та фіксованої суми відсотків у розмірі 900,00 гривень., а загалом 1 900,00 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2020 року головуючим суддею по справі визначено суддю Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцарова В.І. (а.с. 38).

Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцарова В.І. від 26 серпня 2020 року, відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін (а.с. 41).

Рішенням судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Куцарова В.І. від 10 листопада 2020 року, позов ТОВ «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики задоволено (а.с. 69-71).

Відповідач звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області (а.с. 102-103).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 року головуючим суддею по справі визначено суддю Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Казанлі Л.І. (а.с. 114).

Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Казанлі Л.І. від 28 грудня 2021 року, заочне рішення від 10.11.2020 року скасоване (а.с. 122).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021 року головуючим суддею по справі визначено суддю Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Казанлі Л.І. (а.с. 123).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2022 року головуючим суддею по справі визначено суддю Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Рак Л.М. (а.с. 138).

Ухвалою судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області Рак Л.М. від 10 лютого 2022 року, цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області (а.с. 140).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2022 року головуючим суддею по справі визначено суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороку О.В. (а.с. 145).

Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В. від 13 квітня 2022 року, прийнято цивільну справу до свого провадження і призначено розгляд справи по суті (а.с. 146).

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, не спростовано сторонами, що 21.06.2017 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 211322, відповідно п.1.1. даного договору Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.

Позивачем в порядку встановленому п.1.4. Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 000,00 грн.

Повивачем надано довідку щодо заборгованості за договором № 211322 від 21.06.2017 року, згідно якої станом на 14.07.2020 року загальна сума заборгованості Позичальника перед Позикодавцем за вищевказаним Договором позики та всіма нарахованими відсотками становить 42 146,00 грн. з яких: 1 000,00 грн. основний борг; 12 786,60 грн. заборгованість по відсоткам ; 28 359,40 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 24).

До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосовувати наступні норми права.

Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості.

Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням.

При укладенні Договору сторони керувались ч. 1ст. 634 ЦК України, згідно до якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі.

Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що основна сума заборгованості у розмірі 1000 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитом суд вважає за необхідне розрахувати самостійно, виходячи з наступного.

Так, згідно з п. 1.5.1. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться наступним чином:

- 1.14 процента від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою;

- 1.14 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п. 1.3. цього Договору.

Таким чином, за перший день користування кредитом відповідач повинен був сплатити 30 гривень, а за інші 29 днів 1,14% від суми позики, що за підрахунками суду становить 360 гривень (30 грн.+((1000 грн.х1,14%)х29)=360грн.)

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Вирішуючи питання щодо стягнення процентів за користування кредитом за весь час прострочення, визначений позивачем у позові, суд звертає увагу на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, сформульовано правову позицію, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Як зазначав суд вище, договір про надання позики від 21.06.2017 року був укладений сторонами на 30 днів і в цьому договорі зазначено дату повернення позики - не пізніше 21.07.2017 року включно, а тому підстав для стягнення процентів за користування кредитом після спливу визначеного договором строку кредитування немає.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору в сумі 2 102,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1).

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу сплачений ним судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 67,85 грн. (1 360,60 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 2 102,00 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 42 146,00 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення).

На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики № 211322 від 21.06.2017 в розмірі 1 360,60 гривень (одна тисяча триста шістдесят гривень 60 копійок), яка складається з: заборгованість по кредиту 1 000,00 гривень; заборгованості по відсоткам 360,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» судовий збір у розмірі 67,85 грн. (шістдесят сім гривень 85 копійок).

В іншій частині позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В.Сорока.