ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/2502/20 Номер провадження 22-ц/814/3726/22Головуючий у 1-й інстанції Маньковська А.О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського міського суду м. Харкова від 20 серпня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_3 через свого представника адвоката Кузьміну Т.Г. звернулася до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позову вказувала, що сторони мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час навчається у Київському національному університеті культури і мистецтв на 1-му курсі факультету зв`язків з громадськістю та журналістики денної форми навчання бюджетного фінансування спеціальності «журналістика».

До навчання у вищому навчальному закладі ОСОБА_4 навчалась у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойка» Харківської області, де вартість навчання в період з 01.09.2018 року по 30.06.2019 року склала 69500,00 грн.

Вказала, що оскільки ОСОБА_4 на момент звернення до суду є неповнолітньою, отже витрати на навчання у навчальному закладі та витрати на проживання в гуртожитку слід віднести до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини.

Також, у доводах позовної заяви представник позивача посилалась на проживання дитини на теперішній час поза межами дому, в гуртожитку в м. Києві, де вартість проживання складає 5000 грн., та необхідність фінансування на підручники, канцтовари, проїзд до навчального закладу та інше.

На даний час позивач самостійно несе вказані витрати, а відповідач участі у додаткових витратах на дитину не приймає.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.04.2021 року з відповідача на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, починаючи з 12.08.2020 року і до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Проте, визначений розмір аліментів є недостатнім.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 нга користь ОСОБА_3 Ѕ частини додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34750 грн. по відшкодуванню витрат на навчання у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойка» Харківської області; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1/2 частину додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500,00 грн. по відшкодуванню витрат за проживання в гуртожитку; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу, надану на підставі договору про надання юридичних (адвокатських) послуг № 25 від 27.03.2020 року у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Комінтернівського міського суду м. Харкова від 20 серпня 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_4 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 34750 (тридцять чотири тисячі сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп., а саме: витрат на навчання у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойка» Харківської області.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, як 1/2 витрат на проживання в гуртожитку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені у справі судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин що мають значення для справи, а також порушення судом норм матеріального та процессуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем належним чином не доведено, що навчання доньки у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойка» обумовлено саме розвитком її здібностей, оскільки вказаний навчальний заклад спеціалізується на поглибленому вивченні математики, а у доньки, на думку відповідача, немає особливих здібностей до точних наук. На даний час донька навчається на факультеті журналістики.

Крім того, апелянт вказує, що судом не взято до уваги фінансове становище відповідача, та відсутність у нього можливості оплатити додаткові витрати, заявлені позивачкою.

Також, відповідач вважає необґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат понесених позивачкою на послуги адвоката.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 1000 грн., починаючи з 14.05.2013 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 22.04.2021 року з відповідача стягнуті аліменти на користь доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 12.08.2020 року і до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для стягнення додаткових витрат у розмірі 34750 грн., що становить половину понесених позивачем додаткових витрат на навчання дочки у Харківському приватному навчально-виховному комплексі «Авторська школа Бойка» Харківської області, та Ѕ частину витрат пов`язаних з проживанням у гуртожитку в розмірі 2500 грн.

Колегія суддів з таким висновком погоджується виходячи з наступного.

Так, згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Встановивши вказані обставини, які підтверджено належними та допустимими доказами, керуючись наведеною нормою права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач понесла фактичні додаткові витрати на навчання доньки та на забезпечення її проживання у гуртожитку, а тому з огляду на положення статей 141, 180, 185 СК України дійшов висновку про стягнення половини цих витрат із відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем наявності особливих обставин, що зумовили додаткові витрати спростовуються матеріалами справи, зокрема, дослідженими місцевим судом докази, а саме наданими позивачем копіями сертифікатів та дипломів доньки ОСОБА_4 щодо участі у математичних конкурсах та олімпіадах, а також вивчення англійської мови.

Посилання апелянта на безпідставність стягнення витрат на проживання доньки у гуртожитку та доводи, що донька постійно проживає в м. Харкові в зв`язку з карантинними заходамиколегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи відповідачем не доведені, а витрати на проживання у гуртожитку доведені позивачем належними та допустимими доказами (квитанція № ПН230 від 27.08.2019 року).

Доводи відповідача щодо недоведеності позивачем фактичної оплати нею витрат на професійну правничу допомогу також не заслуговують на увагу суду.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим відповідачем у відзиві на позовну заяву, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правомірно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст.368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського міського суду м. Харкова від 20 серпня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак