П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 559/3379/21

Провадження № 22-ц/4815/1221/22

Головуючий у Дубенському міськрайонному суді

Рівненської області: суддя Ралець Р.В.

Рішення суду першої інстанції ухвалено 30 травня 2022 року

у м. Дубно Рівненської області

Фіксування судового засідання за допомогою

звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Вейтас І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 травня 2022 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року в суд звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Кредит-Капітал" (далі ТОВ "ФК "Кредит-Капітал") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги, покликалось на те, що 01.03.2019 між відповідачем та ТОВ "Мілоан" був укладений кредитний договір № 8096525 в електронній формі, згідно з умовами якого відповідач отримала 5000 грн. Сторони договору також обумовили порядок і підстави нарахування і сплати процентів за користування кредитом та інших платежів. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту та сплата комісії і процентів мало бути здійснено до 31.03.2019. ТОВ "Мілоан" умови кредитного договору виконало в повному обсязі, чого не здійснила відповідач, а тому за нею зарахувалась заборгованість в розмірі 10 650 грн., де: 5 000 грн. - прострочене тіло кредиту, 540 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 2 610 грн. - прострочені проценти; 2 500 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. В подальшому, 13.06.2019, між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капігал" укладено договір відступлення прав вимоги № 32-МЛ, за яким позивач набув права вимоги за вказаним кредитним договором.

З цих мотивів новий кредитор просив стягнути на свою користь з відповідача 10 650 грн.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

При ухваленні рішення суд попередньої інстанції врахував, що незважаючи на відступлення права вимоги за кредитним договором 13.06.2019, згідно з інформацією Українського бюро кредитних історій "Кредитний звіт фізичної особи, підприємця" кредит №8096525, який був виданий 01.03.2019 в сумі 5000 грн. терміном до 31.03.2019, закрито 14.06.2019. Тобто станом на червень 2019 року заборгованість за кредитним договором була відсутня, а всього відповідачем було сплачено 8100 грн. тому це є підставою для відмови у задоволенні позову.

На рішення суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликається на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалось про невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором. Звернувшись до первинного кредитора, позивач отримав відповідні докази на підтвердження цього факту. Щодо інформації про закриття кредиту, то вона було подана у зв`язку з переходом права вимоги до іншого кредитора, оскільки на той час не було технічної можливості вносити інформацію про відступлення права вимоги. Також суд не врахував, що договір відступлення прав вимоги було укладено 13.06.2019, а з інформації, яка міститься в наданому боржницею звіті, видно, що кредит закрито 14.06.2019, тобто наступного дня. На переконання автора апеляційної скарги, інформація зі звіту у жодному разі не спростовує наявність заборгованості перед новим кредитором. Будь-якого ж належного та допустимого доказу, на підставі якого можна було б встановити виконання боржником кредитних зобов`язань, не надано.

З викладених міркувань заявник просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором No8096525 від 01.03.2019 в розмірі 10 650 грн.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалась, хоча їй про це роз`яснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Пред`являючи позов, ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" покликалось на укладений 01.03.2019 між ТОВ "Мілоан" та відповідачем кредитний договір № 8096525, згідно з умовами якого позичальник отримала 5 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів повернення кредиту зі сплатою комісії і процентів мало бути здійснене 31.03.2019.

Однак в порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором не виконала, а тому виникла заборгованість в розмірі 10650 грн., з яких: 5 000 грн. - прострочене тіло кредиту, 540 грн. - прострочена заборгованість за комісією; 2 610 грн. - прострочені проценти; 2 500 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями.

13 червня 2019 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" укладено договір № 32-МЛ, відповідно до умов якого позивачем замінено кредитора у зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги.

Між тим, згідно з інформацією, наданої Українським бюро кредитних історій, кредит №8096525, який був виданий 01.03.2019 в сумі 5000 грн. терміном до 31.03.2019, закрито 14.06.2019.

У статті 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" закріплено, зокрема, що: бюро кредитних історій (далі - Бюро) - юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію; ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач Бюро (далі - Користувач) - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію. Договір - правочин, сторонами якого є користувач і бюро, і предметом якого є врегулювання питань надання та отримання інформації, що складає кредитну історію. Положення Бюро - правила формування і ведення кредитних історій, які затверджуються виконавчим органом Бюро та погоджуються Уповноваженим органом. Кредитний звіт - сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії. Кредитний правочин - правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

У частині першій статті 4 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено, зокрема, що принципами формування та доступу до інформації, яка складає кредитну історію, є: забезпечення конституційних прав і свобод суб`єктів кредитних історій; адекватність обсягів інформації цілям, для яких вони збираються; значимість, всебічність, об`єктивність, повнота і достовірність інформації; регулярність та безперервність надходження інформації; цільове використання інформації; строковість зберігання інформації; конфіденційність інформації та її захист; збір і надання інформації, що складає кредитну історію, виключно за згодою суб`єкта цієї кредитної історії; незалежність Бюро.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" передбачено, зокрема, що джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону.

Тобто кредит було закрито внаслідок його повернення наступного дня після відступлення права вимоги за ним від ТОВ "Мілоан" на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал".

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як видно із наявного в матеріалах справи кредитного звіту, інформацію про закриття кредиту було внесено первинним кредитором.

Отже, повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні справи до застосування не підлягають норми матеріального парва, на чому наполягав позивач, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову через виконання боржником свого зобов`язання для ТОВ "Міолан".

Внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні саме новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів належного виконання позичальником умов кредитного договору не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення, оскільки у позові відмовлено з підстав закриття кредитного договору первісним кредитором. Тому наявність чи відсутність кредитної заборгованості не досліджувалась.

Щодо витребування нових доказів судом апеляційної інстанції, то правові підстави для цього відсутні.

Так, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З кредитного звіту вбачається, що інформація про те, що кредит було закрито 14.06.2019 актуальна станом на 17.04.2022, тобто на час пред`явлення позову та розгляду справи судом першої інстанції. Тому підстави для витребування відповідної інформації повторно в того ж джерела інформації у апеляційного суду відсутні.

Сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції, а не зволікати процесуальними обов`язками до того часу, коли їм буде відмовлено в задоволенні позовних вимог, а згодом вишукувати нові засоби доказування й вимагати їхнього забезпечення апеляційним судом.

Також колегія суддів не знаходить підстав для залучення до участі у справі ТОВ "Міолан" як третьої особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виходячи з такого.

Заява обґрунтована тим, що участь цього товариства може плинути на права та законні інтереси саме позивача.

Між тим, правовою підставою для залучення третьої особи на стадії апеляційного перегляду справи є встановлення обставини того, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки цієї особи, а не будь-кого з учасників справи.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Окрім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", п. 32). Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судовий збір, що понесений заявником при поданні апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно віднести на його ж рахунок.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" залишити без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30 травня 2022 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

І.В. Вейтас