Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1187/21
Провадження № 2/382/143/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

19 жовтня 2022 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника - адвоката Коваль Л. М. звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, в котра обґрунтована тим, що між позивачем та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, зареєстрований 16.07.2014 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 102. Від шлюбу у них є спільна донька- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач та відповідачка проживають окремо, не ведуть спільного господарства, мають окремі бюджети. Йому наразі невідомо місце роботи відповідача, знає лише, що вона працює і проживає в м. Києві Неповнолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем у належній йому на праві власності квартирі, що підтверджується актом депутата Яготинської міської ради від 21.09.2021 року. Дитина перебуває лише на його утриманні. Позивач працюючи торгівельним представником ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат», стабільно отримує щомісяця пристойну заробітну плату. Завдяки його турботам його донька має все необхідне для нормального розвитку та існування. Позивач докладає значних зусиль для того, щоб ОСОБА_3 відчувала себе захищеною від будь-якої агресії; любить її і повсякчас піклується про неї. ОСОБА_3 цього року пішла до школи. Підготовкою дитини до школи займався позивач сам. А наразі допомагає доньці ще й вирішувати всі питання, які у неї виникають та які пов`язані зі школою. Слід зазначити, що з ОСОБА_2 на підставі Рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.08.2021 року (справа № 382/557/21) стягуються аліменти на мою користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 21 травня 2021 року і до повноліття дитини. Проте, ніякого матеріального утримання нашій доньці відповідач не надає. Його звернення до суду з даним позовом мотивовано тим, що відповідач, маючи неврівноважений характер, може без його погодження вивезти дитину до Києва. Таке вже траплялося двічі: одного разу, як розповідала донька, мати утримувала її цілий день на своїй роботі, де зовсім відсутні умови для перебування малолітніх дітей; іншого ж разу відповідач на наступний день після того, як забрала ОСОБА_3 до Києва, привезла її до Яготина і сказала, щоб позивач забирав бо вона не може з нею справитись та не має коштів на утримання дитини. Така позиція відповідача шкодить його інтересам та інтересам нашої дитини. Це пов`язано, насамперед, з тим, що у доньки від такої поведінки матері страждає психіка, а також визначення місця проживання дитини за моїм місцем проживання пов`язано з отриманням дитиною освіти, з медичним обслуговуванням дитини та багатьма іншими факторами. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Їх спільній доньці ОСОБА_3 незабаром виповниться сім років, вона дуже прихильна до позивача бо весь свій вільний час він присвячує їй, її розвитку здібностей та світогляду. Оскільки за взаємною згодою не виявилося можливим вирішити спір, що виник між позивачем та відповідачем, то позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Керуючись вищевикладеним просив визнати місце проживання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за його місцем проживання.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій просила суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв та клопотань не направляла.

Представник третьої особи, направила через канцелярію суду заяву в котрій просила розглядати справу в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так в судовому засіданні з копії паспорта (а.с.6) встановлено, що ОСОБА_1 громадянин України народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження, вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 має батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 21.09.2021 року (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , працює торгівельним представником ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» проживає в приватній квартирі належному йому на праві приватної власності, разом з ним проживає його донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , учениця ЗОШ № 3 - 1 класу. Вона має окрему кімнату, облаштовану для навчання і відпочинку, для навчального процесу має необхідні гаджети. Одягом і продуктами харчування забезпечена в повному обсязі.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.09.2021 року в будинку за адресою АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8 зворотня сторона).

Згідно копії рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.08.2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено частково. Та присуджено стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер та паспорт невідомий, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , що зареєстрований та фактично мешкає АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини від її доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.9-10).

З висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 та рішення від 30 листопада 2021 року № 264 Виконавчого комітету Яготинської міської ради про визначення місця проживання мололітньої дитини ОСОБА_3 (а.с.40-41) вбачається за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з її батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).

Згідно з положеннями частини першої, другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до положень частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ?? від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з правовим висновком викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Таким чином, оскільки самі по собі вимоги позивача про визначення місця проживання доньки разом з ним ґрунтуються на положеннях закону, належні правові підстави для задоволення позову та визначення місця проживання дитини з батьком.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 89, 258-259, 265, 268, 354, 430, 280-283, 141 ЦПК України, ст.ст.7, 19, 157, 160-161 СК України, Конвенцією про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН, від 20 листопада 1989 року та набрала чинності 2 вересня 1990 року і ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, задовольнити .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з її батьом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 09 листопада 2022 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.