Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1127/22
Справа № 278/1492/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу №278/1492/22 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до поданої заяви № б/н від 08.04.2009 року відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, була ознайомлена з умовами та правилами їх надання, які діяли на момент підписання анкети-заяви, і таким чином було укладено договір про надання банківськимх послуг. Відповідно до виявлено відповідачем бажання, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування, відповідач отримала кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 7000 грн.. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, однак не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Відповідач своїх обов`язків не виконує, станом на 30.04.2022 року має заборгованість в сумі 34306,60 грн., яка складається з: 5743,23 грн. - заборгованість за тілом кредита; 28563,37 грн.-заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача адвокатом Бугайовим Д.М. надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги позовної заяви вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав: по перше, відповідачка повністю погасила наявну заборгованість за тілом кредиту та частиною відсотків станом на 31.01.2015 року у порядку примусового виконання рішення суду; по-друге, після 01.04.2015 року позивач не мав права нараховуваити відсотки за договором, оскільки дія кредитної картки закінчилася, нова картка не оформлювалася, не видавалася; по-третє, позивачем пропущено строк звернення до суду щодо стягнення решти відсотків за період з 01.02.2015 року. Просив позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за період з 08.04.2009 року по 31.01.2015 року залишити без задоволення за необґрунтованістю та безпідставністю. Застосувати строки позовної давності до вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 до вимог про стягнення заборгованості по відсотках за період з 01.02.2015 року та відмовити у позові у цій частині та стягнути з позивача на користь відповідачки витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн..

Представником позивача подано відповідь на відзив в якій зазначено, що на підставі Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №200/16683/15-ц від 02 вересня 2015 року було видано виконавчий лист по рішенню третейського суду по справі №1952/2015 від 27.03.2015 року про стягнення з боржника боргу за кредитниим договором б/н від 08.04.2009 року в сумі 11915,63 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 5743,23 грн., заборгованості за відсотками 4423,83 грн., заборгованості по комісії 704.97 грн., а також штрафів: 500 грн. штраф (фіксована частина); 543.60 грн. -штраф (процентна складова).

Прийняття рішення про стягнення заборгованості не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язаннея та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами договору і не тягне за собою припинення договору.

Стосовно правомірності нарахування відсотків до повного погашення заборгованості за кредитним договором, а саме: згідно з умовами договору банком передано відповідачу кредитну карту, з встановленим кредитним лімітом, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві, умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах строки. Згідно з умовами кредитного договору № б/н від 08.04.2009 року позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Отже, аналізуючи умови кредитного договору визначені сторонами та зміст зазначених правових обґрунтувань, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобов`язання сплатити проценти за час фактичного користування кредитними коштами у Позичальника виникає щомісячно і на сьогоднішній день являється не припиненим.

Стосовно строку дії договору та кредитної картки, даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів.

Згідно умов обслуговування банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначено в заяві та в пам`ятці клієнта. Тобто необхідно розрізняти поняття даних кредитно-правових відносин, які поєднані в одне ціле кредитний договір. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців. Картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Кредитний договір чинний, а заперечення відповідача нічим необгрунтовані.

Щодо строку позовної давності, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Вважає, що сума витрат, що заявлена представником підповідача значно перевищує встановлені діючим законодавством та нормативно-правовими актами граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу.

14.10.2022 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, оскільки заборгованість за договором №б/н від 08.04.2009 року була стягнута судом станом на 2015 року, вважає, що за період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст.625 ЦК України має право стягнути з боржника заборгованість в сумі 6291,91 грн з них: 5238,77 грн.-інфляційні витрати; 1053,14 грн.-3% річних від простроченої суми та понесені судові витрати.

Відповідно положень ч.3 ст.49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Із поданої уточненої позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 08.04.2009 року у розмірі 6291,91 грн. станом на 30.04.2022 року, яка складається: 5238,77 грн.-інфляційні витрати; 1053,14 грн.-3 % річних від простроченої суми та судові витрати у розмірі 2481 грн..

Виходячи з загальних положень ЦПК України, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і

предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року в справі № 916/1764/17.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Вивчивши первісну та нову позовні заяви у даній справі, суд вважає, що сторона позивача змінила предмет позов, а тому така заява не може бути прийнята як уточнена позовна заява .

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.

08.04.2009 року відповідач звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг, була ознайомлена з умовами та правилами їх надання, які діяли на момент підписання анкети-заяви. Відповідно до виявлено відповідачем бажання, їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування, відповідач отримала кредитну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшився до 7000 грн.. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Відповідач зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту, однак не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Згідно проведеного позивачем розрахунку відповідач станом на 30.04.2022 року має заборгованість в сумі 34306,60 грн., яка складається з: 5743,23 грн. - заборгованість за тілом кредита; 28563,37 грн.-заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до змісту ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно з рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 27.03.2015 року з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" було стягнуто заборгованість за договором №б/н від 08.04.2009 року в сумі 11915,63 грн. та витрати по оплаті третейського збору в сумі 250 грн.. Згідно постанови старшого державного виконавця Богунського відділу ДВС у м.Житомирі Васіної С.В. від 06.05.021 року виконавче провадження №48796197 від 23.09.2015 року закінчено щодо стягнення 12409,23 грн. з ОСОБА_1 , в зв`язку з повним виконанням рішення суду, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити .

Крім цього, подавши 14.10.2022 року вищевказану уточнену позовну заяву, позивач фактично відмовився від початково заявлених вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з АТ КБ "ПриватБанк" на користь відповідачки підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.549,1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» кредитної заборгованості за кредитним договором від 08.04.2009 року станом на 30.04.2022 року в сумі 34306 (тридцять чотири тисячі триста шість) гривні 60 копійок відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: вул.Набережна Перемоги,50 м.Дніпро, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 від 14.05.1997 р.

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно оригіналу