ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6378/22 Справа № 204/3647/20 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року по справі за позовом Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що малолітній ОСОБА_4 є вихідцем з території Новопавлівської сільської ради. Рішенням виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області № 25/1 від 03 серпня 2007 року дитина, позбавлена батьківського піклування, ОСОБА_4 , влаштований на повне державне забезпечення до державного закладу. Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради від 13 листопада 2009 року № 491 встановлено опіку та призначено ОСОБА_3 опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_4 .. Опікуном було прийнято рішення всиновити підопічну дитину. На підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усиновлено малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного рішення суду Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внесено зміни в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження ОСОБА_4 та видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком записано ОСОБА_2 , матір`ю записано ОСОБА_3 .. Проблем у стосунках між членами сім`ї в особовій справі усиновленої дитини не було зазначено. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, а малолітній ОСОБА_1 проживав разом з ними.

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до УССД виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпро ради з заявою щодо тимчасового влаштування ОСОБА_5 до відповідного закладу. З 27 травня 2019 року зі слів батьків дитина проживала в діда по батьківській лінії - ОСОБА_6 06 вересня 2019 року вказані заяви були розглянуті та відмовлено у тимчасовому влаштуванні дитини до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав. Ввечері 02 грудня 2019 року до управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради надійшла інформація про те, що мати ОСОБА_7 01 грудня 2019 вчинила фізичне насильство (вдарила хлопця ногою в живіт). До службового кабінету УССД було негайно викликано батьків та дитину. З дитиною та батьками були проведені бесіди як спеціалістом управління-служби так і працівником поліції. Батьки заперечували факт насильства, просили дитину сказати правду. Хлопчик наполягав, що мати його вдарила за те, що він взув кросівки замість зимового взуття та прийшов пізніше оговореного часу. Враховуючи ситуацію, яка склалася в родині, небажання дитини повертатися в сім`ю, за клопотанням управління-служби у справах дітей виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі його заяви від 02 грудня 2019 року влаштовано до комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги. Батьків дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обов`язків. 09 жовтня 2019 року постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки малолітній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України. Сім`ю ОСОБА_3 було запрошено до ЦСССДМ для роботи з психологом, проте по допомогу батьки так і не з`явились. Батьки не змогли вчасно і правильно зреагувати на зміни в поведінці дитини та виступити у соціальній ситуації розвитку сина в якості значущих осіб, не змінили своєї поведінки у відповідь на появу в сина прагнень до нових форм взаємин із батьками та вчителями. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07 лютого 2020 року було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 03 лютого 2020 року Красноргвардійським районним судом м. Дніпропетровська винесена ухвала про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження. Виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області надано до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно психолого-педагогічної характеристики комунального закладу соціального захисту центра соціально-психологічної реабілітації дітей ДМР, де з 02 грудня 2019 року перебуває малолітній ОСОБА_8 , хлопець повертатись до своєї сім`ї не бажає.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 доходу (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дитину; накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог .

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не було надано переконливих доказів того, що відповідачі умисно та свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками та без поважних причин ухиляються від виховання дитини, а також не надано переконливих доказів, що позбавлення відповідачів батьківських прав є необхідною мірою для забезпечення інтересів дитини та відповідає інтересам дитини.

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачі повністю ігнорують свої обов`язки щодо піклування про стан дитини, не контролюють навчання дитини, отримання ним повної загальної середньої освіти та не вживають заходів щодо повернення дитини, знаючи при цьому, що він перебуває в державному закладі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що з 31 травня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 491 від 13 листопада 2009 року було вирішено встановити опіку та призначити ОСОБА_3 опікуном над малолітньою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання опікуна ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року у цивільній справі № 2о-65/2010 було задоволено заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради про усиновлення дитини та вирішено усиновити громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2 малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язано Жовтневий відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести в актовий запис № 756 від 05 липня 2007 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні відомості: в графі «прізвище» замість « ОСОБА_9 » записати « ОСОБА_10 », в графі «по батькові» замість « ОСОБА_11 » записати « ОСОБА_12 »; записати ОСОБА_2 батьком та ОСОБА_3 матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; інші відомості залишити без змін; в зв`язку з внесенням змін до актового запису, анулювати свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 , видане 05 липня 2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області та видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відобразивши відповідні зміни.

У ст. 233 СК України закріплено, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

03 грудня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції було повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , актовий запис № 756, в якому його батьками було зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , крім ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками ще двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_8 навчався в Комунальному закладі освіти «Середня загальноосвітня школа № 31» Дніпровської міської ради.

Після того, як ОСОБА_14 приніс до школи травматичний пістолет, давав його іншим учням, погрожував однокласнику, а також вкрав у батьків гроші, останні перевели ОСОБА_14 до іншої школи - СШ № 120.

Всі вищевказані обставини були встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, яке набрало законної сили 19 січня 2021 року, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з дітьми проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 20830 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 13 грудня 2019 року Відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

З інформації, наданої за вих. № 148 від 05 грудня 2019 року Комунальним закладом освіти «Навчально-виховний комплекс № 120 «Школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад (дитячий садок)» Дніпровської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16 квітня 2019 року навчався в КЗО «НВК №120» ДМР, показав себе зовні вихованою дитиною, мав середній рівень навчальних досягнень, заняття відвідував, був повністю забезпечений необхідним шкільним приладдям та особистими речами, схильний говорити неправду, красти, зводити наклепи, у вільний час спілкувався на вулиці з сумнівними друзями. На батьків ОСОБА_14 не скаржився, батьки приділяли хлопцеві увагу, цікавились його справами, завжди миттєво реагували на дзвінки класного керівника, проте вже не мали на хлопця впливу.

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до Управління-служби у справах дітей Чечелівської районної у м. Дніпрі ради з заявою, в якій повідомили, що 27 травня 2019 року усиновлена ними дитина - ОСОБА_8 пішов з дому і почав проживати у батьків чоловіка, додому повертатись не хоче, не хоче, щоб вони його виховували, що унеможливлює виконання ними своїх батьківських обов`язків, як батьки вони вжили всіх заходів щодо виховання дитини, але жодних позитивних результатів це не дало. У зв`язку з викладеним відповідно до п. 31 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, просили тимчасово влаштувати ОСОБА_14 , який залишився без батьківського піклування, до відповідного закладу в межах своєї компетенції.

Однак, 06 вересня 2019 року комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі Чечелівської районної у місті ради вирішено: відмовити у тимчасовому влаштуванні дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідного закладу у зв`язку з відсутністю підстав; направити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чечелівської районної у місті Дніпрі ради для надання соціальних послуг родині; роз`яснити, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства з питання зняття батьківських прав необхідно батькам звертатися до суду. Вказана обставина також була встановлена рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20, а тому не підлягає доказуванню під час розгляду даної справи.

07 вересня 2019 року ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме близько 18.43 год. вчинив крадіжку на суму 307,50 грн., однак не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за невиконання обов`язків щодо виховання сина - ОСОБА_14 . Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року по справі № 204/6643/19 ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та звільнено її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

02 грудня 2019 року ОСОБА_8 звернувся до Управління-служби у справах дітей з заявою, в якій повідомив, що не хоче повертатись додому, йому не подобається в цій сім`ї, в них є насильство, а тому він бажає, щоб його забрали до Центру реабілітації.

Частиною 1 ст. 235 СК України закріплено, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні.

У зв`язку з цим, Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради звернулось до Управління-служби у справах дітей департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради з клопотанням про влаштування ОСОБА_14 до Центру для отримання комплексної психологічної, медичної, соціальної, педагогічної та інших видів допомоги, у зв`язку з ситуацією, яка склалась в родині та небажанням дитини повертатись в сім`ю (а.с. 20). У вказаному клопотанні також зазначено, що 02 грудня 2019 року до управління-служби надійшла інформація про те, що мати хлопчика 01 грудня 2019 року вчинила фізичне насильство (вдарила ногою в живіт), батьки факт насильства заперечували, просили дитину сказати правду.

З 02 грудня 2019 року і по теперішній час дитина - ОСОБА_8 , перебуває в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради (попередня назва - Комунальний заклад соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради, найменування змінено на Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради з 01 січня 2021 року згідно з рішенням Дніпровської міської ради VII скликання від 22 липня 2020 року «Про перейменування Комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради», на підтвердження чого надано довідку № 01-13/72 від 12 квітня 2021 року, що підтверджується довідкою № 01-23/70 від 06 квітня 2021 року.

Згідно наданої Комунальним закладом соціального захисту Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Дніпровської міської ради психолого-педагогічної характеристики на вихованця ОСОБА_1 від 02 червня 2020 року, вбачається, що останній сам відмовився від мешкання у родині усиновлювачів, повертатись до своєї сім`ї не бажає, бачить своє майбутнє невизначеним.

У 2020 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 238 СК України, звернулись до суду з позовом до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, в якому просили: скасувати усиновлення ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2о-65/2010 від 30 вересня 2010 року; поновити первинний актовий запис про народження ОСОБА_4 № 756 від 05 липня 2007 року, зобов`язати Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести зміни: в графі прізвище зазначити - ОСОБА_9 , в графі по батькові зазначити - ОСОБА_11 , в графі батько внести відомості, записані за клопотанням Міського пологового будинку №2 м. Дніпропетровська; в графі мати поновити запис про матір та зазначити « ОСОБА_15 » та видати свідоцтво про народження.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року по справі № 204/586/20 відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, треті особи: Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), виконавчий комітет Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про скасування усиновлення та поновлення первинного актового запису про народження.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 19 січня 2021 року - залишено без змін.

Звертаючись у червні 2020 року до суду з даним позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_16 Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради посилався на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

У частині 5 статті 19 СК України зазначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

13 березня 2020 року органом опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради було складено висновок № 249 щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому зазначено, що виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що батьки злісно ухиляються від виховання та утримання дитини, керуючись ст. 164 СК України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 травня 2020 року Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради було складено висновок № 333 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що Висновок органу опіки та піклування є лише одним із доказів у справі та може бути відхилений судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні таких доказів.

Вирішуючи питання щодо наявності/відсутності правових підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно ОСОБА_16 , суд вірно виходив з наступного.

Так, у ч. 1 ст. 242 СК України закріплено, що якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу.

Перелік підстав для позбавлення батьківських прав визначений у статті 164 СК України.

Як на правову підставу для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_14 . Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради посилався на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав можливе у виключних випадках і лише з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок сууд першої інстанції про те, що за описаних Органом опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради у позовній заяві обставин правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_14 відсутні.

Матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин та визначених у ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав, в тому числі і доказів ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків щодо ОСОБА_14 .

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Керуючись вказаними нормами права, а також встановивши, що до 02 грудня 2019 року, тобто до дати поміщення ОСОБА_16 до Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, відповідачі виконували свої батьківські обов`язки щодо дитини, а саме: піклувались про розвиток дитини, спілкувались з дитиною, проводили з дитиною бесіди щодо загальновизнаних норм поведінки та спілкування з оточуючими, забезпечували необхідне харчування дитини, медичний догляд та лікування, його навчання, забезпечували одягом та необхідними особистими речами, за викликами вчителів одразу ж з`являлись до школи, разом з дитиною відвідували психологів та психіатрів, що визнавалось представником позивача та було підтверджені самим ОСОБА_14 , думку якого судом було вислухано 14 квітня 2021 року, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що батьки не мають можливості належним чином виконувати свої батьківські обов`язки не з власної волі та не через свою винну поведінку, а у зв`язку з таким бажанням дитини, який сам звернувся до управління-служби у справах дітей з заявою, в якій повідомив, що бажає проживати окремо від батьків.

Крім того, сам неповнолітній ОСОБА_14 під час розгляду справи визнав, що він насправді обмовив своїх батьків та казав неправду, коли повідомляв про те, що батьки застосовували до нього психологічне та фізичне насильство, а також неналежним чином виконували свої батьківські обов`язки щодо його виховання, і вказані обставини не відповідають дійсності. Такі твердження неповнолітнього ОСОБА_14 підтвердив і представник Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради (де з 02 грудня 2019 року по теперішній час перебуває неповнолітній ОСОБА_14 ) - ОСОБА_17 , який повідомив, що з плином часу ОСОБА_14 зізнався, що батьків він обмовив та вони насправді його не били, а шрам на тілі він спричинив собі сам, оскільки не хотів більше проживати з батьками.

Неповнолітній ОСОБА_14 в судовому засіданні також повідомив, що на теперішній час не хотів би проживати з батьками, на його думку можливості налагодити стосунки з батьками немає, але він бажає залишитись в сім`ї та проживати з бабусею та дідусем.

Врахувавши викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_14 , що призвело до небажання дитини проживати разом з ними.

При цьому, суд вірно не взяв до уваги твердження представник позивача, що на її думку, невиконання відповідачами своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього ОСОБА_14 полягає у відсутності з боку відповідачів будь-яких дій щодо повернення дитини з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради.

Відповідачі визнавали та це підтвердив під час розгляду справи і представник третьої особи, що у період з 02 грудня 2019 року по теперішній час вони дійсно не відвідували неповнолітнього ОСОБА_14 в Комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, оскільки дитина цього не бажає, а навпаки, своєю поведінкою неповнолітній ОСОБА_14 демонструє, що не бажає з ними спілкуватись: ОСОБА_14 писав відповідачам образливі повідомлення та втікав з Комунального закладу соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради з ножем, мотивуючи свою поведінку тим, що хотів вбити батьків.

Встановивши вказані обставини справи та правовідносини, які склалися між сторонами, суд вірно вказав, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно неповнолітнього ОСОБА_14 , не відповідатиме інтересам дитини.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 172 СК України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Встановлено, що сам неповнолітній ОСОБА_14 під час розгляду справи повідомив, що він особисто не звертався б до суду з метою позбавлення відповідачів батьківських прав та на теперішній час у нього немає бажання, щоб відповідачів позбавляли батьківських прав.

Прийнявши до уваги думку дитини та її небажання позбавляти батьків батьківських прав, а також відсутність доказів невиконання батьками своїх батьківських обов`язків суд дійшов обґрунтованого висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав, врахувавши, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_14 в даному випадку є похідними, суд дійшов вірного висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів аліментів також слід відмовити.

Доводи апелянта в скарзі про те, що відповідачі повністю ігнорують свої обов`язки щодо піклування про стан дитини, не контролюють навчання дитини, отримання ним повної загальної середньої освіти та не вживають заходів щодо повернення дитини, знаючи при цьому, що він перебуває в державному закладі, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів свідомого ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення їх батьківських прав, позивачем не надано.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про необхідність позбавлення відповідачів батьківських прав є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко