Справа №463/1171/22
Провадження №2/463/940/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.

з участю секретаря судового засідання Фурик Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОПТИМУМ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА», про стягнення заборгованості за договором,

встановив:

представник позивачки звернувся в суд з позовом до відповідача, просить стягнути заборгованість в розмірі 847 314,05 грн, з яких: сума основного боргу 696 103,00 грн, 3% річних 38 463,25 грн, інфляційні втрати -112 747, 80 грн та судові витрати.

Позов мотивує тим, що 07.05.2018 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА» та позивачкою було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири від 07.05.2018 року квартири. Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 вище вказаного Попереднього договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти в належній формі та підписати Основний договір, до підписання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», забезпечить введення будинку в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності за ним, передає об`єкт у власність позивачці в порядку, що встановлений цим Договором. У пункті 4.3. розділу 4 Попереднього договору сторонами цього Договору погодженого, що ОСОБА_1 , зобов`язується сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 1 091 930, 00 грн., без податку на додану вартість, що за курсом НБУ на день укладання Договору становить 41 509,54 доларів США (1 долар по курсу НБУ дорівнює 26,305522 грн.).

Відтак позивач зазначає, що згідно з умовами Договору, забезпечувальний платіж складав 1 091 930, 00 грн., сплата якого розбита на 24 платежі, порядок оплати яких передбачено п.4.4 Розділу 4 Договору. Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків, станом на 28.11.2018 між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» ПНВІЗФТ «Оптимум класик» і ОСОБА_1 за попереднім договором купівлі-продажу квартири №981 від 07.05.2018, позивач сплатила відповідачу 696 103,00 грн. в якості взятих на себе зобов`язань.

Оскільки відповідач не забезпечив виконання взятих на себе зобов`язань згідно умов Попереднього договору, 12.02.2020 року між відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», позивачем та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА» укладено Договір про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим №981. Договір посвідчено приватним нотаріусом львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І та зареєстровано в реєстрі №205.

Згідно пункту 2 Договору про розірвання, відповідач - Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», зобов`язався протягом 40 (сорока) робочих днів повернути позивачу- Покупцю, забезпечувальний платіж, який був сплачений на момент підписання цього Договору, згідно п. 4.4. розділу 4 Попереднього договору, а саме 696 103,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Покупця. Однак відповідач станом на 10.02.2022 коштів не повернув. Просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик» на користь позивачки грошові кошти в сумі 847 314,05 грн.

Ухвалою судді від 15.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від відповідача відзив не поступав.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача у судові засідання неодноразово не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими шляхом надсилання судових повісток за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, причин неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подали. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідачів та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого позивач не заперечив.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 3 ст.12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1- 4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст.81ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Як встановлено судом, 07.05.2018 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «Оптимум», ТзОВ «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА» та позивачкою було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири від 07.05.2018 року квартири. Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 вище вказаного Попереднього договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти в належній формі та підписати Основний договір, до підписання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», забезпечить введення будинку в експлуатацію та після оформлення та реєстрації права власності за ним, передає об`єкт у власність позивачці в порядку, що встановлений цим Договором.

У пункті 4.3. розділу 4 Попереднього договору сторонами цього Договору погодженого, що ОСОБА_1 , зобов`язується сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», забезпечувальний платіж, що дорівнює сумі коштів, яка у національній валюті України гривні складає 1 091 930, 00 грн., без податку на додану вартість, що за курсом НБУ на день укладання Договору становить 41 509,54 доларів США (1 долар по курсу НБУ дорівнює 26,305522 грн.).

Згідно з умовами Договору, забезпечувальний платіж складав 1 091 930, 00 грн., сплата якого розбита на 24 платежі, порядок оплати яких передбачено п.4.4 Розділу 4 Договору. Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків, станом на 28.11.2018 між ТОВ «КУА «ОПТИМУМ» ПНВІЗФТ «Оптимум класик» і ОСОБА_1 за попереднім договором купівлі-продажу квартири №981 від 07.05.2018, позивач сплатила відповідачу 696 103,00 грн. в якості взятих на себе зобов`язань.

Оскільки відповідач не забезпечив виконання взятих на себе зобов`язань згідно умов Попереднього договору, 12.02.2020 року між відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», позивачем та третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА» укладено Договір про розірвання Попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07 травня 2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. за реєстровим №981. Договір посвідчено приватним нотаріусом львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І та зареєстровано в реєстрі №205.

Згідно пункту 2 Договору про розірвання, відповідач - Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», що діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного Інвестиційного фонду закритого типу «Оптимум класик», зобов`язався протягом 40 (сорока) робочих днів повернути позивачу- Покупцю, забезпечувальний платіж, який був сплачений на момент підписання цього Договору, згідно п. 4.4. розділу 4 Попереднього договору, а саме 696 103,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Покупця. Однак відповідач станом на 10.02.2022 коштів не повернув.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак суд приходить до переконання, що, оскільки між позивачем та відповідачем було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири, згідно предмету якого відповідач повинен був забезпечити введення будинку в експлуатацію та після оформлення і реєстрації права власності на об`єкт, передати такий у власність позивачу як споживачу послуги умовами за попереднього договору, позов підлягає до задоволення.

Необґрунтоване ухилення однієї із сторін від укладання основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (частина друга статті 635 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

За умовами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 37 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10156/17 здійснено наступний висновок щодо застосування норм права в разі порушення позадоговірного зобов`язання, що виникло на підставі ст. 1212 ЦК України, наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П. 41 Постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10156/17 зазначено, що стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Оскільки між сторонами розірвано попередній договір купівлі-продажу саме з вини Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ОПТИМУМ», а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана відповідачу грошова сума підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Як зазначено вище, в обумовлений строк відповідач зобов`язань по поверненню забезпечувального платежу не виконав. Відтак, відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми. А тому, станом на день подання позовної заяви, розмір інфляційних процесів становить 112 747,80 грн., розмір трьох процентів річних від суми боргу становить 38 463,25 грн. Отже, загальний розмір заборгованості становить 847 314,05 грн., в тому числі 696 103,00 грн. сума основного боргу, 112 747,80 грн. розміру інфляційних втрат, 38 463,25 грн. суми трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача ТОВ КУА «Оптимум» слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 473,14 грн.

Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум» на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 847 314,05 грн (вісімсот сорок сім тисяч триста чотирнадцять гривень п`ять копійок), що складається з: основного боргу 696 103,00 грн, 3% річних 38 463,25 грн, інфляційні втрати -112 747, 80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптимум» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8 473,14 грн (вісім тисяч чотириста сімдесят три гривні чотирнадцять копійок).

Дата складення тексту рішення 03 листопада 2022 року.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ОПТИМУМ», місцезнаходження: м. Львів, вул.М.Лисенка, 38/8, ;

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ПЛЮС УКРАЇНА», місцезнаходження: м. Київ, вул.Зоологічна, буд.4А, оф. 139, .

Суддя Г.Б. Жовнір