ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5086/22 Справа № 181/159/22 Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Максюти Ж.І.

суддів Свистунової О.В., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рябенка Віктора Васильовича на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В:

22.02.2022р. позивач звернулася до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні ОСОБА_1 матеріальну допомогу на дитину не надає. Для належного забезпечення рівня життя та всебічного розвитку дитини, розмір аліментів при сплаті відповідачем має бути на рівні 1/4 частки з усіх видів його доходу.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, в її особі, допустити негайне виконання рішення.

Також просила стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення із дня подання позовної заяви, щомісячно.

Позивач у судовому засіданні 17 травня 2022 р. змінила заявлені позовні вимоги. Просила суд стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини і на її користь до досягненням сином трьох років в розмірі 1/8 частини.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 лютого 2022 року, в особі матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/16 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 28 лютого 2022 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в розмірі 992,40 грн.

У задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягненням дитиною повноліття, але на менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 лютого 2022 року, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дружини ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не дослідив у повній мірі надані ним документи, які на його погляд є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини у меншій сумі та відмові у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною 3х років.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст.7, ч. 1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Слов`янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 22 серпня 2020 року, актовий запис №8, сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 2020 року.(а.с.7)

Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого записано ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 23 грудня 2020 року, актовий запис №376. (а.с.8)

Неповнолітня дитина проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання та Витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виконкому Межівської селищної ради №100 від 22 лютого 2022 року. (а.с.9-11)

Згідно медичних документів, наданих відповідачем до суду першої інстанції є виписка із медичної картки амбулаторно хворого №Е10672, відповідно до якої, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у відділенні нейрохірургії №2 КЗ «ДОКЛМ» ДОР» з 17 грудня 2021 року по 11 січня 2022 рік з діагнозом: закрита черепно-мозгова травма. Операція кістково-пластична трепанація черепа в лобно-скроневій ділянці справа (а.с.42-43) та довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №599402, виданого 30 березня 2022р., відповідно до якої ОСОБА_1 має другу групу інвалідності (а.с.44); виписка №1171 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 17.12.2021р. (а.с.39); довідка КП ДОКЛ ім.І.І.Мечникова ДОР за №4/1552 від 29.12.2021р. (а.с.45); виписка з медичної карти стаціонарного хворого №85/51 від 01.02.2022р. (а.с.46); тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 10 червня 2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 за станом здоров`я не придатний до військової служби за гр.І ст.47 згідно Наказу МОУ №402/2008р.(а.с.41); ксерокопія трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 (а.с.40); довідка УСЗН Синельниківської РДА №78 від 11 квітня 2022 року підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в управлінні соціального захисту населення не перебуває та ніяких видів компенсацій, пільг і допомоги не отримує (а.с.37); довідка ВНСП в Межівському районі Павлоградського міжрайонного центру зайнятості за №24 від 11.04.2022 р.(а.с.38); довідка відділу обслуговування громадян №25 Управління обслуговування громадян ПФУ в Дніпропетровській області від 30.03.2022р., згідно якої ОСОБА_1 у центрі зайнятості на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не одержує (а.с.47). Таким чином, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, непридатний до військової служби, не працює, пенсію чи іншу допомогу не оформляв.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції з огляду на матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров`я, що батько дитини ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, будь-яких доходів на час розгляду справи не має, а також що і позивач на даний час не має інших доходів як декретні виплати за перебування у відпустці по догляду за дитиною, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 лютого 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Право на аліменти виникає у дитини з моменту її народження. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Положенням ч.1ст.182 СК України передбачено, що суд при визначенні аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Положенням ч.2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Ч.4 ст.84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1ст. 191 СК України, аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня представлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів, як зазначено в п.27 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на матеріальне становище платника аліментів, його стан здоров`я, що батько дитини ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності, будь-яких доходів на час розгляду справи не має, а також суд першої інстанції прийняв до уваги що і позивач на даний час не має інших доходів як декретні виплати за перебування у відпустці по догляду за дитиною, тому суд правильно прийшов до висновку про задоволення вимог у повному обсязі в частині стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, а також що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання матері з якою проживає дитина щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367,374,375,381,382,384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ж.І. Максюта

Судді: О.В. Свистунова

Н.М. Деркач