Справа № 572/3052/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області

Сарненський районний суд Рівненської області в склад головуючого cудді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О., розглянувши в м.Сарни заяву позивача у цивільній справі № 572/3052/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання автомобіля спільним сумісним майном, стягнення компенсації за 1/2частину автомобіля,

про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між позивачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з 01 липня 2013 року по 24 вересня 2022 року, крім цього, позивач просить визнати автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» 2016 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 білого кольору спільним сумісним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, припинивши право позивача у спільній сумісній власності на 1/2 частку вказаного вище автомобіля та стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію за належну йому частку цього автомобіля, яка становить 260 920 грн. Також позивач просить вирішити питання розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України - суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Так, позивач просить забезпечити поданий ним позов шляхом накладення арешту на належне відповідачеві майно, а саме автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» 2016 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 білого кольору з об`ємом двигуна 1999 м3.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачем зазначено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 , у період часу з 04 листопада 2017 року по 24 вересня 2022 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Протягом вказаного вище періоду часу сторони по справі працювали, отримували грошові кошти, які спільно витрачали. Позивач вказує, що за спільні кошти сторонами було придбано автомобіль марки «HYUNDAI SONATA» 2016 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , вартість якого на момент придбання становила 12 500 доларів США. Вказаний транспортний засіб було зареєстровано за відповідачем, однак, автомобіль перебував у спільному користуванні сторін по справі.

Згідно із змістом поданої до суду заяви стосунки між сторонами по справі протягом останнього часу погіршились, внаслідок чого спільне проживання припинено. Відповідач забрала частину набутого сторонами майна, в тому числі і автомобіль.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги до заяви про забезпечення позову містяться у ст.151 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, в тому числі : предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В порушення вказаних вище вимог, заява ОСОБА_3 про забезпечення позову містить лише посилання на предмет позову, норми закону, які регулюють питання забезпечення позову та пропозиції щодо заходу забезпечення позову, який належить застосувати.

Обгрунтування необхідності застосування саме запропонованого заходу у виді арешту спірного автомобіля подана до суду заява не містить.

Так, в заяві вказано, що відповідач вживає дії, спрямовані на продаж автомобіля, що є предметом позову, однак, позовною вимогою, яка заявлена ОСОБА_3 , є припинення його права на частку в спірному транспортному засобі та стягнення грошової компенсації.

В свою чергу статтею149 ЦПК України визначено мету забезпечення позову : якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивачем не вказано з якою метою в даному випадку слід арештувати спірне майно, на яке він не претендує в натурі.

Отже, оскільки в поданій до суду заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтовано необхідність застосування запропонованого заходу забезпечення, що є необхідною умовою заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ЦПК України.

Відповідно до ч.10 ст.153 ЦПК України - суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, з огляду на ті обставини, що заява ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України її слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву позивача у цивільній справі № 572/3234/20 за позовом № 572/3052/22 за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання автомобіля спільним сумісним майном, стягнення компенсації за 1/2частину автомобіля - повернути позивачу.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Сарненському районі Рівненської області повернути ОСОБА_5 496 грн. 20 коп. сплаченого відповідно до квитанції від 11 жовтня 2022 року судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

СУДДЯ