Справа № 643/2521/22
Провадження № 2/630/233/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу №643/2521/22 (провадження №2/630/233/22) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6-ти до 18 років, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення повноліття дитиною, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 січня 2015 року з відповідача на її користь стягують аліменти на утримання доньки в розмірі 650,00 грн. щомісяця. Наразі відповідач має постійне місце роботи, тому має можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6-ти до 18 років.

Позивач ОСОБА_1 судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказувала, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, також в заяві він зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з рішення Люботинського міського суду Харківської області від 24 березня 2015 року, ухваленого в справі № 630/902/14-ц, сторони в справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебували в шлюбі з 09 серпня 2008 року, який було розірвано вказаним рішенням суду.

Під час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданим 03 жовтня 2012 року відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області.

Як вбачається з обставин, встановленим рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 15 січня 2015 року, ухваленим в справі № 630/997/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі 650 грн., щомісячно, починаючи з 25 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

В справі № 630/997/14-ц предметом розгляду були вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів, які стягуються у твердій грошовій сумі в розмірі 650,00 грн. Так, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 були задоволені повінстю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Приймаючи до уваги зміну матеріального стану відповідача, який офіційне працевлаштований, а також ту обставину, що своєю заявою відповідач ОСОБА_2 повністю визнав позовні вимоги, що суд розцінює, як визнання тієї обставини, що його матеріальний стан змінився на краще.

Водночас ОСОБА_1 в позові наголосила на необхідності стягнення з відповідача в майбутньому аліментів в розмірі, який не може бути меншим за 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

А мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Але позивачем не надані докази достатності заробітку відповідача, які б підтверджували можливість сплати відповідачем аліментів на рівні не нижчому, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Тому суд задовольняє позов частково та визначає розмір аліментів, які будуть стягуватися з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 82, 141, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 15 січня 2015 року, з 650,00 грн. щомісяця до 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку проводити з часу набрання чинності рішенням суду.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір в сумі 992,40 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (р/р: UA0026001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106).

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне рішення складено 04 листопада 2022 року.

Суддя О. О. Малихін