Справа № 369/4073/21
Провадження № 2/369/1060/22
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчка А.Я.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

за участю представника позивача Матвійчук В.О.,

за участю представника відповідача Бабич М.М.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання дій протиправними та зобов`язаннями вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» (далі ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі») про визнання дій протиправними та зобов`язаннями вчинити певні дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що в 2005-2006 роках силами та засобами позивача реалізовано проект будівництва щоглової трансформаторної підстанції та ПЛ-10 кВ з трансформаторною потужністю 160 кВ. Живлення трансформаторної підстанції передбачено по існуючим ПЛ 10 кВ Л-16 «Глеваха».

Зазначений проект погоджений у передбаченому порядку та відповідає чинному законодавству України.

Додатково за кошти позивача встановлено опори повітряної лінії електропередачі та складено акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 19.01.2006.

Відгалуження 10 кВ В-27 з опорами № 1-8 та ТП-987 знаходиться у власності споживача ОСОБА_1 .

11.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем виявлено, що на опорі ПЛ № 8 розміщуються додаткові кабелі електроенергії, які йдуть до сусідніх домогосподарств.

Разом з тим, позивач не погоджував таке розміщення та не надав згоди на використання опори ні працівникам ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», ні власникам сусідніх домогосподарств.

Договір про спільне використання технологічних електричних мереж між ОСОБА_1 та відповідачем не укладено та пропозиції про свої наміри позивачу не надходили.

21.12.2020 позивач звернувся до Управління Держенергонагляду у Київській області Державної інспекції енергетичного нагляду України на предмет перевірки можливих фактів порушень прав ОСОБА_1 .

23.12.2020 позивач отримав відповідь від Управління Держенергонагляду у Київській області від 23.12.2020 за вих. № 8/23/1207-20, згідно з якою Управління Держенергонагляду у Київській області підтвердило факти порушення прав ОСОБА_1 та повідомило, що надало рекомендації ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» щодо вирішення проблемного питання із позивачем.

Станом на 15.03.2021 відповідач не звертався до позивача із пропозицією вирішити проблемне питання.

Позивач вважав, що безпідставне використанням відповідачем майна, яке знаходиться на балансі ОСОБА_1 без його погодження грубо порушує його права та безпідставно покладає на нього додаткову відповідальність як балансоутримувача електромережі та установок.

Позивач просив суд визнати протиправними дії ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» щодо приєднання субспоживачів громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до електрозабезпечення від ТП-987 по ПЛ-0,4 кВ та монтажу проводів на опорі № 8 ПЛ-10 кВ В-27 Л-16 для нового приєднання електроустановки земельної ділянки по АДРЕСА_2 , які здійснені без погодження зі ОСОБА_1 ; зобов`язати ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» демонтувати устаткування електрозабезпечення субспоживачів громадян Т. Кобильчак, ОСОБА_3 від ТП-987 по ПЛ-0,4 кВ та проводи на опорі № 8 ПЛ-10 кВ В-27 Л-16 нового приєднання електроустановки земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

28.05.2021 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.

Представник відповідача подав до суду відзив проти позовної заяви за вх. № 32983, згідно якого вказав, що відповідно висновку територіального управління Держнаглядохоронпраці України по Київській області та м. Києву від 29.12.2005 на вмикання відгалуження ПЛ-10 кВ від ПЛ-10Кв Л-16 та трансформаторної підстанції (ЩТП) 10/04 кВ електропостачання житлового будинку в с. Мархалівка Васильківського району, Київської області пропонується ввімкнути трансформаторну підстанцію 10/04кВ з трансформатором потужністю 160 кВ.

Вказаний висновок видано на підставі поданих документів: заяви замовника ПП ОСОБА_1 , Акт державної комісії про готовність електромереж і устаткування до експлуатації. Тобто, замовником визначено ПП ОСОБА_4 , а не фізичну особу. Акт державної комісії про готовність електромереж і устаткування до експлуатації, у якому зазначається замовник (власник) об`єкта позивачем до позовної заяви не доданий.

До позовної заяви не додані технічні умови, договір на будівельні та монтажні роботи, докази оплат позивачем (квитанції, платіжні доручення), атків виконаних робіт, актів прийому-передачі об`єкту, актів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії по Київській області, як докази введення в експлуатацію та допуску до експлуатації електроустановки ТП-987, та у яких зазначається замовник (власник) об`єкта будівництва.

Листом Управління Держенергонагляду у Київській області від 23.12.2020 за вих. № 8/23/1207-20 підтверджені факти приєднання електроустановок сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, вказаний лист носить інформаційний характер та не надає роз`яснень щодо застосування норм права.

Управління надано на адресу відповідача рекомендаційний лист щодо необхідності проведення розгляду звернення позивача та врегулювання спору шляхом переговорів та у відповідності до вимог чинного законодавства. У вказаному листі не зазначено, що відповідачем порушені умови договору чи Правил роздрібного ринку енергетичної енергії (далі - ПРРЕЕ) і що відповідач повинен демонтувати устаткування електрозабезпечення громадян та проводи на опорі № 8.

Позивачем не було надано до позовної заяви доказів, що він є власником об`єкту ТП-987 в с. Мархалівка Васильківського району Київської області. Також, не надані належні та допустимі докази, які б підтверджували порушення його права власності відповідачем, а обраний спосіб захисту не відповідає спірним правовідносинам, що виникли в сфері електропостачання.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

02.08.2021 представник позивача подав до суду відповідь на відзив за вх. № 34378, відповідно до якої зазначив, що майно фізичної особи належить фізичній особі і не поділяється на майно, що належить фізичній особі і майно, що належить їй як суб`єкту підприємницької діяльності. Позивач не розуміє, яким чином зазначена у відзиві на позов заява від імені ПП ОСОБА_1 впливає на акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін та на права і обов`язки сторін за цим актом.

Крім того зазначено, що предметом позовної заяви є незаконне приєднання субспоживачів до електрозабезпечення від ТП-987 по ПЛ-0,4 кВ та монтажу проводів на опорі № 8 ПЛ-10 кВ В-27 Д-16 для нового приєднання електроустановки земельної ділянки по АДРЕСА_2 , які здійснені без погодження із позивачем. Проте, відповідачем не зазначено, яким чином документи, що підтверджують будівництво, монтаж, оплату опор та трансформаторної підстанції та акту допуску в експлуатацію можуть вплинути на підписаний сторонами акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 19.11.2006 та на межі балансової належності.

Крім того, представник позивача не погодився із наведеним представником відповідач орієнтовним розміром витрат на правничу допомогу.

11.06.2021 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив за вх.№ 35878, відповідно до яких зазначив, що у відповідності до постанови НКРЕКП від 08.11.2018 № 1382 «Про видачу ПрАТ «Київобенерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регулюваним тарифом» з 01.01.2019 ПрАТ «Київобленерго» - енергетична компанія, яка здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності відповідно до додатка і діє на підставі Статуту та ліцензії.

Тобто, відповідач з 01.01.2019 не є постачальником електричної енергії позивачу.

Більш того, договір про постачання електричної енергії, укладений між сторонами 19.01.2006 з додатками, втратив чинність з 31.12.2018.

Просив відмовити у задоволенні позову.

06.09.2021 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову в судовому засіданні, просив у позові відмовити..

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Як вбачається із копії відповіді Управління Держгеонагляду у Київській області Державної інспекції енергетичного нагляду України від 23.12.2020 за вих. № 8/23/1207-20, згідно з інформацією наданою ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», 14.04.2006 між товариством та позивачем був укладений договір про постачання електроенергії і створено особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до укладеного договору, Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, у межах балансового розмежування між позивачем та відповідачем встановлена на опорі № 79 ПЛ-10 кВ Л-16 в бік відгалуження В-27 ТП-987.

Відгалуження 10 В В-27 з опорами № 1-8 та ТП-987 знаходяться у власності позивача.

Згідно даної відповіді від 23.12.2020 за вих. № 8/23/1207-20, від ТП-987 здійснюється електрозабезпечення ще трьох субспоживачів по ПЛ-0,4 кВ, а саме громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Управлінням Держгеонагляду у Київській області Державної інспекції енергетичного нагляду України під час огляду встановлено, що на опорі № 8 ПЛ-10 кВ В-27 дійсно закріплено провода нового приєднання установок сусідньої земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Нове приєднання електроустановки земельної ділянки по АДРЕСА_2 виконано ізольованим проводом типу СІП напругою 0,4 кВ від ТП-1042, також встановлено та опломбовано вузол обліку на залізобетонній приставці біля вказаної земельної ділянки.

Так, Законом України «Про ринок електричної енергії» визначаються правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулюються відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» для цілей цієї статті основним споживачем вважається споживач та/або власник електричних мереж, який не є оператором системи розподілу, електричні мережі якого використовуються для розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу.

Відносини між основним споживачем та користувачами, що живляться від його мереж, та оператором системи розподілу та/або оператором системи передачі регулюються кодексом систем розподілу, кодексом системи передачі, правилами роздрібного ринку та договорами, укладеними на їх основі (ч. 2 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з абзацом першим ч. 3 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» основний споживач зобов`язаний укласти з оператором системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою Регулятором.

14.03.2018 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 затвердила Правила роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ).

Ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби (п. 1.1.1 ПРРЕЕ).

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 1.1.2 ПРРЕЕ договором про спільне використання технологічних електричних мереж є домовленість двох сторін, що встановлює зміст та регулює правовідносини між оператором системи розподілу та основним споживачем, мережі якого розташовані на території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу, під час транспортування електричної енергії технологічними електричними мережами основного споживача, що укладається за типовою формою, затвердженою Регулятором, та згідно з яким передбачається оплата вартості послуг з використання технологічних електричних мереж основного споживача, визначеної за затвердженою Регулятором методикою.

Абзацом третім п. 1.2.3. ПРРЕЕ передбачено, що у разі використання оператором системи розподілу технологічних електричних мереж власника мереж, який не виконує функцій оператора системи розподілу згідно з умовами ліцензії або законодавством, для забезпечення транспортування електричної енергії електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу відносини між власником цих мереж та оператором системи розподілу, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 1 до цих Правил).

Власник технологічних електричних мереж (основний споживач) не має права відмовити оператору системи розподілу, на території ліцензованої діяльності якого приєднані мережі власника, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж у передбачених цими Правилами випадках (абзац четвертий п. 1.2.3. ПРРЕЕ).

Згідно з п. 2.5.1. ПРРЕЕ для забезпечення розподілу електричної енергії іншим споживачам, а також для транспортування електричної енергії в мережі оператора системи розподілу електричними мережами, що не належать оператору системи розподілу, між оператором системи розподілу та споживачем та/або власником цих мереж, який не є оператором системи розподілу, укладається договір про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі Типового договору про спільне використання технологічних електричних мереж (додаток 1 до цих Правил).

Пунктом 2.5.2. ПРРЕЕ визначено, що основний споживач не має права відмовити оператору системи розподілу, на території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу якого розташовані його мережі, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Отже, укладення договору про спільне використання технологічних електричних мереж є обов`язковим для сторін.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та обґрунтування необхідності його захисту.

Тобто, підстави позову визначає позивач і такими є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, у зв`язку з чим та в силу принципу диспозитивності цивільного процесу, суд не наділений повноваженнями змінювати підстави позову.

Крім того, суд, вирішуючи спір, надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення з позовом до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів.

Так, обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначає про порушення відповідачем ПРРЕЕ, зокрема, здійснення останнім неправомірного підключення третіх осіб до ТП-987 та не укладання з ним, як основним споживачем договору про спільне використання технологічних електричних мереж.

Проте, в порушення норм законодавства, позивач не надає доказів того, що саме відповідачем було здійснено підключення фізичних осіб до ТП-987, час (дату) здійснення такого підключення, враховуючи, що ПРРЕЕ набрали законної сили 14.03.2018, і суд позбавлений можливості чітко встановити коло нормативові-правових актів, які регулюють чи регулювали відносини сторін станом на час здійснення такого підключення. Також, відсутність дати такого підключення, позбавляє суд можливості встановити належного відповідача по справі, уповноваженого органу на здійснення підключення нових споживачів електроенергії на території Васильківського району Київської області.

Зазначаючи про розміщення на опорі ПЛ № 8 додаткових кабелів електроенергії, що йдуть до домогосподарств інших осіб (згідно відповіді Управління Держгеонагляду у Київській області Державної інспекції енергетичного нагляду України від 23.12.2020 за вих. № 8/23/1207-20 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ) позивач не ставить перед судом питання про залучення останніх до участі у справі, при тому, що у разі прийняття рішення на користь позивача, останнє суттєво вплине на права та інтереси вищезазначених осіб.

Суд, звертає увагу, що ч. 3 ст. 49 Закону України «Про ринок електричної енергії» зобов`язує саме основного споживача укласти з оператором системи розподілу договір про спільне використання електричних мереж за типовою формою, затвердженою Регулятором, а не навпаки. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався з такою пропозицію до оператора системи розподілу та отримав відмову у її задоволенні.

Також, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту - демонтаж устаткування електрозабезпечення споживачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від ТП-987 по ПЛ-0,4 кВ та проводів на опорі № 8 ПЛ-10 кВ В-27 Л-16 нового приєднання електроустановки земельної ділянки по АДРЕСА_2 , не відповідає нормами законодавства, оскільки останнє оперує поняттям «відключення споживача від електроустановок».

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

В силу положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 49 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» про визнання дій протиправними та зобов`язаннями вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя А.Я. Волчко