1Справа № 0818/9572/2012 6/335/93/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Чернухи В.Е., представника заявника адвоката Лєлікова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лєлікова Сергія Олеговича про визнання виконавчого листа № 0818/9572/2012, виданого 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості у розмірі 1 666 198,36 грн., судових витрат у розмірі 910 грн. таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лєлікова С.О. звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 0818/9572/2012 (провадження № 2/0818/3010/2012) від 18.12.2012, з урахуванням змін, внесених рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2013, вирішено:

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 910 грн. судових витрат з кожного.

На виконання зазначеного рішення суду 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист № 0818/9572/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 1 666 198 грн. 36 коп. та судових витрат у сумі 910 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» є новим кредитором за вищезазначеними Кредитними договорами, а також новим кредитором за Договорами поруки, відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 16.12.2021, укладеного між ПАТ «Родовід Банк» та Новим кредитором, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., за реєстровим номером 3569.

06.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» та ОСОБА_1 були укладені договору про розірвання договору поруки від 10.04.2008 № 34/СЖ-006.08.2. та Договору поруки від 10.04.2008 № 34/СЖ-007.08.2.

Довідкою від 07.09.2022 вих. № 07/09/2022-1 про відсутність претензій по зобов`язаннях за договорами поруки, ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність невиконаних зобов`язань за вищевказаними договорами поруки та про погашення боргу за виконавчим листом № 0818/9572/2012, який видано 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Посилаючись на вказані обставини, а також на положення ст. 432 ЦПК України, заявник просила суд визнати виконавчий лист № 0818/9572/2012, виданий 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 1 666 198 грн. 36 коп., судових витрат в сумі 910 грн., таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Лєліков С.О. заяву підтримав та просив її задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Інші учасники розгляду заяви у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи двічі повідомлялися судом шляхом направлення судових повісток за адресами місцезнаходження юридичних осіб ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс», а також за відомим суду місцем проживання ОСОБА_2 . Разом із тим, судові повістки, не були вручені адресатам та повернулися до суду з відмітками поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Враховуючи положення п. 3 ч. 8, ч. 10 ст. 128, ч. 3 ст. 432 ЦПК України, а також думку представника заявника, який просив розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явилися у судове засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності ПАТ «Родовід Банк», ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» та ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заслухавши представника заявника адвоката Лєлікова С.О., суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 34/СЖ-006.08.2 від 10 квітня 2008 року та кредитний договір № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008 року. Згідно вказаного договору, Банк надав позичальнику два кредити на споживчі цілі, кожний з них по 39 600 доларів США зі строком повернення до 10.04.2011 з процентною ставкою 15% річних за користування кредитом.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 та договір поруки № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008, відповідно до п. 1.1. яких поручитель зобов`язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов`язань Боржником за кредитними договорами.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у цивільній справі № 0818/9572/2012 від 18.12.2012, яке було змінено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 16.04.2013, стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 34/СЖ-007.08.2 від 10.04.2008 у розмірі 833 099 грн. 18 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом 316 493 грн. 30 коп.; прострочена заборгованість за процентами 100 056 грн. 29 коп.; пеня 416 549 грн. 59 коп.; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» 910 грн. судових витрат з кожного.

На виконання вказаного рішення суду, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 28.05.2013 видано виконавчий лист № 0818/9572/2012, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ПАТ «Родовід Банк».

Згідно наявних на виконавчому листі відміток, вказаний виконавчий лист неодноразово надходив на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби. Востаннє, 27.12.2020 виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Державним виконавцем зроблено відмітку на виконавчому листі про те, що залишок боргу складає 1 577 875,97 грн., залишок виконавчого збору 157 787,59 грн.

Відповідно до інформації, яка надана Вознесенівським районним ВДВС у м. Запоріжжя Південного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на запит суду, в провадженні ВДВС перебували виконавчі провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду, державним виконавцем здійснювались дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, у тому числі, передавалось на реалізацію нерухоме майно, яке було зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно договору № 1 про відступлення права вимоги від 16.12.2021, який укладено між ПАТ «Родовід банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід Банк», та ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3569, Банк відступив Новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» право вимоги до позичальників та поручителів, у тому числі за кредитними договорами, які укладено із ОСОБА_2 та договорами поруки, які укладені із ОСОБА_1 .

При цьому, у виконавчому провадженні, де боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заміна сторони стягувача не відбувалась. Стягувачем за виданим Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя виконавчим листом № 0818/9572/2012 залишається ПАТ «Родовід Банк».

07.09.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» та ОСОБА_4 укладено два окремі договори про розірвання Договорів поруки від 10.04.2008 № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 № 34/СЖ-007.08.2, відповідно до яких сторони, керуючись положеннями ч. 1 ст. 604 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін, вирішили припинити зобов`язання поручителя ОСОБА_1 , які виникли на підставі вказаних договорів поруки.

Згідно довідки про відсутність претензії по зобов`язаннях за договорами поруки від 10.04.2008 № 34/СЖ-006.08.2 від 10.04.2008 № 34/СЖ-007.08.2, ТОВ «Фінансова компанія «Ю-Бейс» повідомило, що у ОСОБА_1 відсутні невиконані зобов`язання за договорами поруки перед кредитором ТОВ «ФК «Ю-Бейс», як правонаступником ПАТ «Родовід Банк»; борг ОСОБА_1 за виконавчим листом № 0818/9572/2012, виданим 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя повністю погашений і у ТОВ «ФК «Ю-Бейс» відсутні заперечення щодо визнання зазначеного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Як убачається зі змісту рішення суду, судом стягувався борг солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Між тим, з наданих суду документів не вбачається припинення зобов`язань боржника ОСОБА_2 перед кредитором.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обставини, за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Ці обставини, в залежності від достатніх для цього підстав, можна умовно поділити на дві групи: в одних випадках виконавець приймає таке рішення самостійно (пункти 1, 3, 4, 6, 7 частини 1 статті 39 цього Закону), в інших лише на підставі судового рішення ( пункти 2, 5, 10 даної норми).

Закінчення виконавчого провадження здійснюється постановою виконавця, а підстави закінчення встановлюються в залежності від об`єктивних обставин та не мають альтернативного характеру.

Однією із підстав закінчення виконавчого провадження є фактичне виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (пункт 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Іншою підставою закінчення виконавчого провадження є визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини 1 статті 39 вказаного Закону).

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У судовій практиці наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); помилкова видача виконавчого листа за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; видача виконавчого листа на підставі рішення, яке в подальшому було скасоване; помилкової видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Сукупний аналіз змісту статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 432 ЦПК України свідчить про те, що добровільне виконання боржником зобов`язань за судовим рішенням поза межами процедури примусового виконання рішення органами виконавчої служби є підставою для застосування механізму, передбаченого статтею 432 ЦПК України, а фактичне виконання рішення на стадії примусового виконання позбавляє таке виконання ознак добровільності та є підставою для закінчення провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

На момент відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого у цій справі, зобов`язання не було виконане, зобов`язання договором не були припинені, а розірвання договору поруки за домовленістю сторін, після ухвалення рішення на підставі вказаного договору, сплата боржником коштів на виконання рішення суду після пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання не може вважатися добровільним виконанням грошового зобов`язання, що, у свою чергу, виключає можливість застосування правил статті 432 ЦПК України.

У разі, якщо виконання зобов`язання за судовим рішенням або розірвання договору поруки та припинення у зв`язку з цим грошового зобов`язання відбулося після відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого провадження, стягувач має право подати до виконавця письмову заяву про повернення виконавчого документа.

На підставі цієї заяви виконавець приймає постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Надані суду довідка про відсутність претензій ТОВ «Ю-Бейс» до ОСОБА_1 не свідчить про наявність підстав для визнання у судовому порядку виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки по-перше, ТОВ «Ю-Бейс» на даний час не є стягувачем у виконавчому провадженні, а по-друге, обставини відсутності претензій по зобов`язаннях виникли майже через 10 років після видачі судом виконавчого листа, і за цей час державним виконавцем здійснювались численні виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Крім того, ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Враховуючи викладені обставини, задоволення вимог заявника про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для повернення стягнутого виконавчого збору, після здійснення чисельних виконавчих дій у виконавчому провадженні, є неприпустимими.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 0818/9572/2012, виданого 28.05.2013 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості у розмірі 1 666 198,36 грн., судових витрат у розмірі 910 грн. таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 431, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Лєлікова Сергія Олеговича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарачій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27.10.2022.

Повний текст ухвали складено 01.11.2022.

Суддя К.В. Гашук