справа № 489/2942/22
провадження №2-н/489/521/22
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07 листопада 2022 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ,

встановив:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) в сумі 6245,49 грн. основного боргу, 352,50 грн. інфляційних втрат, 106,11 грн. трьох відсотків річних та 248,10 грн. судового збору.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер.

Як вбачається з відповіді Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області від 31.10.2022 ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки 24.06.2020 вибула на прізвище ОСОБА_3 , і зараз значиться зареєстрованою за вказаною адресою.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва №16.27-17844-2022 від 07.11.2022 ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому заборгованість за надані послуги заявник просить стягнути з боржника за адресою: АДРЕСА_1 , за період: з жовтня 2019 року по вересень 2022 року. Доказів користування або належності ОСОБА_1 на праві власності вищевказаної квартири до якої надавались послуги з поставки природного газу за вказаний період, суду не надано.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження користування або права власності ОСОБА_1 на вказану в заяві квартиру, до якої надавались послуги з поставки природного газу за період нарахування заборгованості суду не надано, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі пункту 8 частини першої статті 165 ЦПК України.

Разом із тим, суд роз`яснює, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтею 165 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївгаз Збут" про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 07.11.2022.

Суддя І.В.Коваленко