Номер провадження: 22-ц/813/8377/22
Справа № 2-6410/2007
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Назарової М.В. (суддя доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року визнано за ОСОБА_1 факт прийняття спадщини на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 598/1000 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку успадкування а законом.

Визнано за ОСОБА_2 факт прийняття спадщини на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 598/1000 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку успадкування а законом.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивачка ОСОБА_1 30 вересня 2022 року звернулась до суду з апеляційною скаргою та просила поновити строк на апеляційне оскарження на підставі ч. 3 с. 354 ЦПК України, посилаючись на те, що позивачка є особою похилого віку 1948 року народження та вважала, що неправильно визначений судом розмір часток може бути змінений судом першої інстанції на підставі заяви про виправлення описки у судовому рішенні. Про те, що вказане судове рішення має суттєві помилки, які не можуть бути усунені іншим шляхом, ніж його апеляційне оскарження, позивачка дізналась лише 14.09.2022 після ознайомлення із ухвалою Малиновського районного суду від 01.09.2022 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в заочному рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 жовтня 2022 року визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вказані у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року, а апеляційну скаргу залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали, а саме - подання на адресу Одеського апеляційного суду інших поважних причин пропуску визначеного статтею 294 України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) строку.

Одночасно заявниці було розяснено наслідки неусунення вказаних в ухвалі недоліків, в тому разі і з огляду на вимоги ч. 2 ст. 358 ЦПК України, у вигляді відмови у відкритті апеляційного провадження.

Дану ухвалу суду скаржник отримав 26.10.2022 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У визначений судом строк (04 листопада 2022 року) на виконання вимог ухвали від 14 жовтня 2022 року надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що в період з 2007 по 2011 рік позивачка постійно здійснювала догляд за своєю рідною сестрою ОСОБА_3 , яка була особою із інвалідністю другої групи, та через значні вади здоров`я, а саме через значну диспропорцію кінцівок, та інші захворювання опорно-рухового апарату не мала можливості самостійно пересуватися, постійно потребувала стороннього догляду та допомоги. Таким чином протягом 2007-2011 позивачка постійно проживала у своєї сестри у селі Чорногузи, що знаходиться в Чернівецькій області. До міста Одеси вона повернулась після смерті ОСОБА_3 у 2011 році, позивачка не усвідомлювала, що оскаржуваним рішенням порушуються її права, оскільки її позовна заява судом була задоволена, та визнано право власності на спадкове майно. А щодо розміру часток її запевнили, що це виправляється шляхом подачі заяви про виправлення описки.

Також заявниця посилається на те, що перегляд вказаного судового рішення не створить негативних наслідків для відповідача та для іншого позивача по справі, а тільки внесе ясність щодо розміру часток в праві на успадковане майно.

Згідно з підпунктом 13 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У підпункті 9 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII, зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, судові рішення, що ухвалені до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, однак до розгляду таких скарг застосовуються правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції проголошено 30 листопада 2007 року за участю позивачки ОСОБА_1 , ознайомилася з матеріалами справи позивачка 07.06.2021 відповідно до її заяви від 06.06.2021 та від копії рішення відмовилась (мовою оригіналу) «отказываюсь от копии решения так как это мне не надо».

24 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про виправлення арифметичної помилки в заочному рішенні Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою суду від 01 вересня 2022 року.

З апеляційною скаргою на оскаржуване рішення суду ОСОБА_1 звернулась лише 30 вересня 2022 року за спливом майже 15 років.

Статтею 354 ЦПК України передбачена можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за заявою особи, що звертається із таким клопотанням, за наявності певних обставин та надання доказів на підтвердження таких обставин.

Доводам клопотання про похилий вік скаржниці та хибність її думки про те, що неправильно визначений судом розмір часток може бути змінений судом першої інстанції на підставі заяви про виправлення описки у судовому рішенні, колегією суддів вже дана оцінка як неповажним причинам пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду в ухвалі від 14 жовтня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду на усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження як-то догляд протягом 2007-2011 років сестри та відсутність за місцем свого проживання у м. Одесі до 2011 році - не є обставинами непереборними в розумінні вимог п. 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, та такими, що не залежали від волевиявлення скаржника чи пов`язані із перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій протягом майже 15 років.

Інших належних та допустимих доказів того, що перешкоджало скаржниці подати належно оформлену апеляційну скаргу у встановлені процесуальним законом строки, визначеною статтею 294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення), скаржницею не надано.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Таким чином, враховуючи наведене та те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, і заявницею не надано доказів існування на її боці виникнення обставин непереборної сили, скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження понад 15 років та вимог п. 2 статті 358 ЦПК України, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Згідно ч. 4 ст. 358ЦПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності.

Копію цієї ухвали надіслати усім учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: