ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/730/21
У Х В А Л А

"08" листопада 2022 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Клисак Н.Г., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В

24.05.2021 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.01.2021 року, в результаті якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Петриківського райсуду від 22.01.2021 року.

Позивачка просить суд стягнути із ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 28 885,66 грн за фізичний знос замінних складових частин транспортного засобу, 2000 грн в рахунок відшкодування франшизи, 2500 грн в рахунок відшкодування витрат на оплату авто товарознавчого дослідження, 15000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1816 грн в рахунок відшкодування судових витрат.

25 травня 2021 року ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого провадження з викликом сторін.

26.08. 2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 із посиланням на недоведеність позовних вимог.

07.09.2021 року ухвалою суду за клопотанням представника відповідача адвоката Чекуріна С.А. залучено Страхову компанію «Альфа Гарант».

16.09.2021 року до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на відзив.

13.12.2021 року ухвалою суду підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду на 27.01.2021 року, в якому були допитані позивачка, відповідач та представник відповідача

10.03.2022 року до суду надійшла заява позивачки ОСОБА_1 про те, що вона покинула країну на невизначений термін, але від позову не відмовляється, просила відкладати справу на невизначений час ( а.с.117)

17.03. , 5.05., 5.07., 4.08., 15.09., 11.10., 8.11. 2022 року позивач

ОСОБА_1 до суду не явилась, була повідомлена належним чином про день і час слухання справи, про що свідчать власноручно написана розписка про явку до суду на 17.03.2022 року ( а.с.110), судові виклики смс-повідомлення про день і час слухання справи позивачці направлялись

( а.с.113,128., 130, 133, 134, 136, 141).

3.08.2022 року до суду повторно надійшла заява позивачки про те, що вона покинула країну на невизначений термін, але від позову не відмовляється, однак позивач не надала доказів знаходження її в іншій країни та не скористалась послугами представників адвокатів в суді та не надала заяви про можливість розгляду справи у її відсутність.

8.11.2022 року від представника відповідача адвоката Чекуріна С.А. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, так як позивачка не являлась в судові засідання 15.09, 11.10, 8.11. 2022 року, про причини неявки суд не повідомляла.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Частиною 3 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За правилами ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення частини другої ст. 210 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Приймаючи до уваги, що позивачка ОСОБА_1 не з`явилась в судові засідання 7 раз ( 17.03. , 5.05., 5.07., 4.08., 15.09., 11.10., 8.11. 2022 року), відсутність представника позивачки по справі, у зв`язку із повторною неявкою в судові засідання позивачки, повідомленого належним чином про дату, час та місце судового засідання і відсутності клопотань про розгляд справи у її відсутність, суд вважає за необхідне позовну заяву позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Вказаний висновок суду відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18 (провадження № 61-3617св19).

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивачка має право звернутися до суду повторно.

Керуючись статтями 2, 62, 131, 223, 257, 258, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Суддя:І. М. Іщенко