Справа № 761/8681/19
Провадження № 6/761/1125/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Ілюхіної О.М.,

за участі:

представника заінтересованої особи - Остащенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за заявою старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

У своїй заяві просив суд прийняти відмову від примусового виконання рішення на підставі якого видано виконавчий лист №761/8681/19 Шевченківським районним судом м. Києва від 21.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2022 року матеріали заяви було передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2022 року було відкрито провадження у справі.

25 жовтня 2022 року на електронну адресу суду надійшли заяви від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до змісту, яких останні просили суд розглянути заяву старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення за їх відсутності та задовольнити заяву.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокатка Остащенко О.М. заяву підтримала та просила задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Шевченківським районним судом м. Києва у справі №761/8681/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено й вирішено стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27 лютого 2019 року і на період навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України та до досягнення дитиною двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць, допущено до негайного виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року було виправлено допущену описку в абзаці четвертому резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 року. Зазначене ім`я відповідача « ОСОБА_5 » виправлено на « ОСОБА_6 ».

21 квітня 2020 року на підставі вказаного рішення Шевченківським районним суду м. Києва було видано виконавчий лист.

На виконанні у Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження №61939567 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва №761/8681/19 від 21.04.2020 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27 лютого 2019 року і на період навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України та до досягнення дитиною двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

11 липня 2022 року на адресу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про відмову від примусового виконання судового рішення, оскільки між стягувачем та боржником було врегульовано відносини зі сплати аліментів за виконавчим листом №761/8681/19 від 21.04.2020.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави прийняти відмову стягувача від примусового виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ч. 1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмові формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. 2 ст. 434 ЦПК України питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Суд має право відмовити у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення з підстав, визначених ст. 206 цього Кодексу, а саме якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про визнання відмови стягувача від виконання не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права та свободи інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 434 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Джміля О.О., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання відмови стягувача від примусового виконання судового рішення - задовольнити.

Прийняти відмову стягувача ОСОБА_1 від примусового виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2019 у цивільній справі №761/8681/19 на підставі якого видано виконавчий лист №761/8681/19 Шевченківським районним судом м. Києва від 21.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: