ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7215/22 Справа № 431/2968/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Пелих О.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

секретар судового засідання:Астатурян А.В.

сторони:

позивач: Кредитнаспілка Імперіал ЛТД

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи,апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року, у цивільній справі за позовом Кредитної спілки Імперіал ЛТД до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 20134 року Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу, та просила суд стягнути з відповідачів, солідарно, заборгованість за кредитним договором у сумі 11729 грн. 28 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп..

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 25 вересня 2012 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2454, згідно якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом становить 70 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 місяці від дати отримання Боржником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань Боржником.

25 вересня 2012 року між Позивачем та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 були укладені договори поруки №2454/1, №2454/2, №2454/3, №2454/4, №2454/5, відповідно до умов яких відповідачі взяли на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору. Згідно графіку погашення кредиту, Боржник ОСОБА_1 зобов`язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом.

Однак, незважаючи на прийняті зобов`язання, ОСОБА_1 постійно порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні до сплати суми. Станом на 25.09.2014 року сума заборгованості зі сплати кредиту та відсотків за кредитом становить11729,28 грн.. Позивач надсилав відповідачам письмові попередження про сплату боргу, спілкувався з боржниками по телефону, але боржники не прийняли заходи щодо погашення заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року позов Кредитної спілки Імперіал ЛТД до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу задоволений в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд не взяв до уваги, що сплили строки позовної давності для звернення з позовом до поручителів. Вважає, що у нього відсутня заборгованість за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами ст. 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які беруть участь у справі.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, №11681/85, §35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України, статті 371 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності не з"явившихся у судове засідання сторін по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Статтею 74 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи, передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно ст. 76 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду апеляційної скарги, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Матеріали справине містять доказів вручення відповідачу ОСОБА_5 судових повісток про призначення справи до розгляду, зокрема на 09 грудня 2014 року, що не відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції та ст. 128 ЦПК України, в редакції на час розгляду апеляційної скарги, згідно яких судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_7 , який належним чином не повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.09.2012 року між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2454, згідно умов якого КС Імперіал ЛТД надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000 грн. строком на 24 місяці від дати отримання кредиту зі сплатою 70% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати отриманий кредит згідно графіку погашення кредиту, сплачуючи щомісячно відсотки за використання кредиту.

25 вересня 2012 року були укладені окремі договори поруки: між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_8 № 2454/1, між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_3 № 2454/2; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_4 № 2454/3; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_5 № 2454/4, між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_6 № 2454/5.

Згідно умов договорів поруки, відповідачі ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо, взяли на себе обов`язок солідарно з ОСОБА_1 відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору у разі неналежного виконання умов кредитного договору.

Однак, внаслідок невиконання умов кредитного договору, станом на 25.09.2014 року, за розрахунком позивача, заборгованість за кредитним договором складає 11729 грн., яка складається з заборгованості по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.09.2012 року між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2454, згідно умов якого КС Імперіал ЛТД надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000 грн. строком на 24 місяці від дати отримання кредиту зі сплатою 70% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати отриманий кредит згідно графіку погашення кредиту, сплачуючи щомісячно відсотки за використання кредиту.

Внаслідок невиконання умов кредитного договору, станом на 25.09.2014 року, за розрахунком позивача, заборгованість за кредитним договором складає 11729 грн., яка складається з заборгованості по сплаті кредиту в сумі 10000 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 1729.28 грн.. ( а.с. 14)

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості за кредитним договором колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами, натомість, як вбачається із матеріалів справи, згідно розрахунку, наданого позивачем, який перевірений колегією суддів та з яким колегія суддів погоджується, розмір заборгованості за кредитним договором складає 11729 грн., яка складається з заборгованості по сплаті кредиту в сумі 10000 грн. та відсотків за користування кредитом в сумі 1729.28 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається із матеріалів справи, 25 вересня 2012 року були укладені окремі договори поруки: між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_8 № 2454/1, між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_3 № 2454/2; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_4 № 2454/3; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_5 № 2454/4, між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_6 № 2454/5.

Пунктом 3.1 Договорів поруки, кожного окремо, передбачено, що поручитель відповідає по зобов`язанням за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі що і боржник.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції, чинній на час укладання договору поруки, порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Аналізуючи зміст частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку, що визначений вказаною нормою строк припинення поруки застосовується виключно у тому разі, якщо такий строк не встановлено у самому договорі поруки. Зміна строку виконання основного зобов`язання шляхом реалізації кредитором права на дострокове стягнення суми заборгованості не змінює строк чинності поруки, визначений сторонами у договорі поруки.

До зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11.112019 року у справі № 725/3981/14, відступивши від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2018 року у справі №70/391/16-ц (провадження № 61-11525св18).

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 5.2. Договорів поруки, кожного окремо, сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України до 3-х років для всіх грошових зобов`язань, поручителя, в тому числі, але не виключно, щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його корист4уванняґ, що передбачені умовами кредитн7ого договору та цих договорів.

Виходячи з положень ч.4 ст. 559 ЦК України, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом, згідно договорів поруки, після закінчення 3 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителів іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом встановлено у договорах поруки строку.

На підставі положень частини четвертої статті 559 ЦК України необхідно зробити висновок, що вимогу до поручителів про виконання ними солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, передбаченого договорами поруки з дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, закінчення строку, встановленого договором поруки, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до суду з позовом до поручителя.

Отже, порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив призводить до припинення суб`єктивного права кредитора.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2021 року, у справі № 207/857/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

У пункті 4.1 договорів поруки від 25.09.2012 року, кожного окремо, укладених між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_8 № 2454/1, між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_3 № 2454/2; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_4 № 2454/3; між КС Імперіал ЛТД та відповідачем ОСОБА_5 №2454/4, між КС Імперіал ЛТД та ОСОБА_6 № 2454/5 зазначено, що порука за цими договорами припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором,

Пунктом 4.2. Договорів поруки передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом строків позовної давності, визначених у п. 5.2 цих Договорів, не пред`явить вимоги до поручителя.

Пунктом 5.2 Договору поруки, кожного окремо, передбачено, що сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 ЦПК України до 3-х років для всіх грошових зобов`язань поручителя, що передбачені умовами кредитного договору та цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до боржника та поручителів з позовом у вересні 2014 року. Таким чином строк пред`явлення позову до поручителів не сплинув.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги про те, що сплили строки позовної давності для звернення з позовом до поручителів, колегія суддів не бере до уваги з вище наведених підстав.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання між ними не виникає солідарної відповідальності.

Кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не вправі пред`явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 317/5082/13-ц (провадження № 14-415цс19).

Відповідно до пункту 3.2 договорів поруки від 25.09.2012 року, кожного окремо, у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є різні самостійні договори поруки.

Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів за окремими договорами поруки, підстави для спільного солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами статті 554 ЦК України відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, заочне рішення Старобільського районного суду Луганської області від 09 грудня 2014 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення на користь Кредитної спілки Імперіал ЛТД з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , солідарно заборгованості за кредитним договором № 2454 від 25.09.2012 року та договором поруки № 2454/1 від 25.09.2012 року, станом на 25.09.2014 року в сумі 11729.28 грн.; стягнення на користь Кредитної спілки Імперіал ЛТД з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , солідарно заборгованості за кредитним договором № 2454 від 25.09.2012 року та договором поруки № 2454/2 від 25.09.2012 року, станом на 25.09.2014 року в сумі 11729.28 грн.; стягнення на користь Кредитної спілки Імперіал ЛТД з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , солідарно заборгованості за кредитним договором № 2454 від 25.09.2012 року та договором поруки № 2454/3 від 25.09.2012 року, станом на 25.09.2014 року в сумі 11729.28 грн.; стягнення на користь Кредитної спілки Імперіал ЛТД з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , солідарно заборгованості за кредитним договором № 2454 від 25.09.2012 року та договором поруки № 2454/4 від 25.09.2012 року, станом на 25.09.2014 року в сумі 11729.28 грн.; стягнення на користь Кредитної спілки Імперіал ЛТД з ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , солідарно заборгованості за кредитним договором № 2454 від 25.09.2012 року та договором поруки № 2454/5 від 25.09.2012 року, станом на 25.09.2014 року в сумі 11729.28 грн..

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів у рівних частинах підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 364 грн., тобто по 72,80 грн., з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов Кредитної спілки Імперіал ЛТД до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний код: НОМЕР_6 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний код: НОМЕР_7 , на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» вул. Трудова, 18, м. Старобільськ, Луганська область, 92703, р/р НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 304665, заборгованість за кредитним договором у розмірі 11729 (одинадцять тисяч сімсот двадцять дев,ять) грн. 28 коп.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» витрати по сплаті судового збору у розмірі 364 грн., тобто по 72,80 грн., з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 10 листопада 2022 року.

Головуючий:суддя А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко