Справа № 462/489/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/8 частку квартири,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом та уточненнями до нього, в якому просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказану частку, виплативши ОСОБА_2 10300,75 грн. компенсації вартості такої. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він із дружиною ОСОБА_4 проживає у квартирі АДРЕСА_1 . В даний час співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 - належить 3/8 частки квартири, з них 1/8 на підставі Договору дарування №3864 від 08.12.2005 року; ј на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-394 від 18.07.2019 року; ОСОБА_2 (син ОСОБА_5 ) - належить 1/8 частка квартири на підставі Договору дарування № 3864 від 08.12.2005 року; ОСОБА_3 належить Ѕ частка квартири згідно із Договором дарування № 2466 від 27.08.2021 року. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що первинними власниками квартири згідно із Свідоцтвом про право власності на квартиру № 10719-3 від 03.02.1997 року були: ОСОБА_6 (його баба), ОСОБА_7 (його дід), ОСОБА_8 (тітка, сестра матері), ОСОБА_9 (двоюрідний брат, син ОСОБА_8 ). Мама позивача прийняла в дар Ѕ частку квартири від своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_8 (тітка, сестра матері) та її чоловік ОСОБА_10 успадкували по 1/8 частки квартири по смерті свого сина ОСОБА_9 . Після чого частка ОСОБА_8 становила 3/8 та 1/8 належить ОСОБА_10 і за договором дарування № 2466 від 27.08.2021 вони подарували свої частки ОСОБА_3 , а отже на теперішній час їй належить Ѕ частка квартири. У квартирі зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , що підтверджується довідками ЛКП «Левандівка»: №2/1282 від 04.08.2021 р., №1150 від 27.09.2021 р., №2/2197 від 23.12.2021 р. та актами №139 від 03.08.2021 р., №168 від 08.09.2021 р., №264 від 07.12.2021 року. Згідно із рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2006 р. у справі № 22-1677 визначено порядок користування квартирою: ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визначено кімнату площею 26,2 кв. м., ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кімнату площею 23,5 кв.м., інші приміщення залишено у спільному користуванні. ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , перебудували свою кімнату, внаслідок чого площа їх кімнати зменшилася до 21.0. кв.м. та утворився коридор площею 4,2 кв.м. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2020 року у справі № 462/7915/19 визначено порядок користування коридором під літ. 3-11, площею 4,2 кв.м. у квартирі та залишено його у спільному користуванні співвласників. У 2010 році ОСОБА_2 виїхав за кордон, проживає у Державі Ізраїль. Він намагався відшукати брата за допомогою соціальних мереж, звертався у поліцію, у консульство, однак йому не повідомили адресу місця його фактичного проживання у Державі Ізраїль. Із врахуванням того, що частка ОСОБА_2 є незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном неможливе, істотної шкоди інтересам відповідача припинення його частки у майні не завдасть, тому просить на підставі ст. 365 ЦК України позо задовольнити.

Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін.

Ухвалою суду від 15 квітня 2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 .

Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не подано.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору свої пояснення щодо позову або заперечення проти позову до суду не скерувала.

Відповідно до частини 8 статті 178 та частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст.ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_1 3/8 частки квартири, з яких 1/8 на підставі Договору дарування №3864 від 08.12.2005 року та ј на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-394 від 18.07.2019 року; ОСОБА_2 - 1/8 частка квартири на підставі Договору дарування № 3864 від 08.12.2005 року та ОСОБА_3 Ѕ частка квартири згідно із Договором дарування № 2466 від 27.08.2021 року /а.с. 9-14, 29/.

З довідки з місця проживання ЛКП «Левандівка» від 27.09.2021 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 /а.с. 29/. Також, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 27.10.2022 року у даній квартирі з 21.12.2009 року зареєстрований ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2006 р. у справі № 2-408/06 визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визначено кімнату площею 26,2 кв. м., ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кімнату площею 23,5 кв.м., інші приміщення залишено у спільному користуванні.

У відповідності до технічного паспорта №176 від 10 квітня 2019 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №174302308 від 18 липня 2019 року загальна площа спільної квартири збільшилась із 71,1 кв.м. до 71,6 кв.м. та утворився коридор під літ. 3-11, площею 4,2 кв.м.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.05.2020 року у справі № 462/7915/19 визначено порядок користування коридором під літ. 3-11, площею 4,2 кв.м. у квартирі та залишено його у спільному користуванні співвласників, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2

28.06.2022 року позивач вніс на депозитний рахунок Територіального управління судової адміністрації Львівської області кошти у сумі 10300,75 грн.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

У відповідності до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо : 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном.

Аналогічний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18)

У постанові ВС від 24 листопада 2021 року в справі № 754/16751/18 (провадження № 61-10039св21) зроблено висновок, що: «аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

З матеріалів справи вбачається, що частка відповідача не може бути виділена в окремий об`єкт нерухомого майна, що свідчить про неподільність спірного житла.

Однак, позивачем не надано жодних доказів наявності у власності відповідача ОСОБА_2 іншого придатного для проживання житлового нерухомого майна, а тому суд вважає, що припинення частки відповідача беззаперечно завдасть йому істотної шкоди (п.4 ч.1 ст.365 ЦК України).

Також позивачем не доведено, що спільне володіння і користування спірною квартирою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є неможливим (п.3 ч.1 ст.365 ЦК України).

Розмір грошової компенсації в сумі 10300,75 грн. за виділ 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 є очевидно заниженим, не відповідає дійсній ринковій вартості такої (позивачем не надано жодних доказів дійсної вартості такої) та виплата компенсації у вказаному розмірі також завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

Із врахуванням наведеного у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Із врахуванням наведеного у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у позові, судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/8 частку квартири - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/8 частку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 10300,75 грн., внесену на судовий депозит на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації у Львівській області №0.0..1, код 9273-6450-7898-1461 по квитанції від 29.06.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Іванюк І.Д.