Справа № 456/3735/22
Провадження № 2-о/456/112/2022
РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Балабанській О.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию в порядку окремого провадженняцивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

Підстава заяви (позиція заявника): заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Амвросіївка Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 02 листопада 2022 року вона звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , однак їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті, через те, що ОСОБА_2 помер на тимчасово окупованій території України, і підтверджуючих документів про це, виданих державними органами України немає, а свідоцтво про смерть, видане відділом РАЦС Амвросіївського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки не є підставою для реєстрації смерті особи, а тому відсутні підстави для такої реєстрації і видачі свідоцтва про смерть відповідно до законодавства України на підставі наданих нею документів.

В судове засідання заявник не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності .

Позиція заінтересованої особи:

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, що не перешкоджає розгляду заяви по суті, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справа про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 02.11.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положенням ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою № 1304- від 31.10.2022, згідно якої зареєстроване місце її проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 /а.с.6/.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 1978 року Амвросіївським районним відділом РАЦС Донецької області, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 19 серпня 1978 року, актовий запис №166. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 /а.с.7/.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 13 лютого 2002 року Амвросіївським районним відділом УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Амвросіївка Донецької області /а.с. 8/.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 13.05.2022, виданого відділом РАЦС Амвросіївського районного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Амвросіївка, Амвросіївкий район, Донецька область, у віці 66 років. Вказане свідоцтво складено російською мовою, на ньому міститься гербова печатка Донецької Народної Республіки.

Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» передбачено, що згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України «Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей» на строк до 31 грудня 2021 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготованим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Статтею 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, зробленими в справах «Лоїзіду проти Туреччини» («Loizidou v. Turkey», заява № 15318/89, рішення від 18.12.1996), «Кіпр проти Туреччини» («Cyprus v. Turkey», заява № 25781/94, рішення від 10.05.2001), а також «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»» («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», заява № 11138/10, рішення від 23.02.2016) та «Ілашку та інші проти Республіки Молдова та Росії» («Ilascu and Others v. Moldova and Russia», заява № 48787/99, рішення від 08.07.2004), першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією про захист прав людини й основоположних свобод 1950 року, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Мотивована оцінка доказів, наданих заявником та висновки суду за результатами заяви.

В судовому засіданні встановлено, що заявник є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 19 серпня 1978 року Амвросіївським районним відділом РАЦС Донецької області.

Крім цього, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Амвросіївка Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть, яке складене російською мовою, на ньому міститься гербова печатка самопроголошеної Донецької Народної Республіки, тобто таке є недійсним та не створює правових наслідків, оскільки видано органом, що створений у порядку, не передбаченому законом, на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

В судовому засіданні з`ясовано, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть, однак орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки, зокрема надає право спадкування майна, призначення пенсії, тощо. При цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник та враховуючи той факт, що для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , існують об`єктивні перешкоди, з метою захисту законних прав заявника, суд дійшов висновку про задоволення вимог, викладених у заяві.

Згідно з п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 19, 76, 77, 81, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого на час смерті за адресою: АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Амвросіївка, Донецька область.

Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст.317 ЦПК України оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), місцезнаходження: Львівська область, м. Стрий, вул. Шевченка, 73.

Головуючий суддя В.Л.Бучківська