Справа № 522/9597/22
Провадження №2/522/4289/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Замниборщ А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах. У них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні.

У свідоцтві про народження дітей батьком вказаний « ОСОБА_5 ». Проте реальним батьком дітей є ОСОБА_2 .. Але через те, що позивач і відповідач не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визнається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.

У позовній заяві міститься зазначення про місце роботи відповідача- ОСОБА_2 він працює водієм тролейбусу у КП « Одесміськелектротранс».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 25 серпня 2022 року було відкрите провадження у справі у порядку загального провадження з призначенням підготовчого засідання 10 жовтня 2022 року.

У судове засідання 10 жовтня 2022 року з`явилися позивач, представник позивача та відповідач. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення. Суд ухвалив перерву на 08 листопада 2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2022 року було залучено у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради.

У судове засідання 08 листопада 2022 року з`явилися позивач, представник позивача та відповідач. До суду 08 листопада від відповідача надійшов відзив на позову заяву, у якому зазначалось, що відповідач, ОСОБА_2 , та позивач, ОСОБА_1 , перебували у фактичних шлюбних відносинах. У них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем; у свідоцтві про народження дітей вказаний батько « ОСОБА_5 », але такої особи не існує і біологічним батьком цих дітей є відповідач- ОСОБА_2 . До суду 08 листопада 2022 року від представника позивача та позивача надійшла заява про залишення без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 про призначення генетичної експертизи.

У судовому засіданні 08 листопада 2022 року позивач наголосила, що діти спілкуються з бабусею і дідусем зі сторони відповідача. Відповідач, щодо дітей, зацікавленості у спілкуванні не проявляв.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2022 року заяву представника позивача і позивача про залишення без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 було задоволено.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах. У них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думки сторін, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) СК України.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення.

Предметом доказування у справах щодо батьківства та материнства є відсутність та/або наявність кровного споріднення між особою і дитиною.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 р. спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Враховуючи те, що судом встановлено факт батьківства, то такі обставини дають право на визначення даних про батька дитини із врахуванням цього.

Стаття 1 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» визначає, що акти громадянського стану - це засвідчені державою факти народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені, по батькові. Вони є юридичними фактами, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення відповідних прав та обов`язків. Акти громадянського стану підлягають обов`язковій реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» про кожний факт реєстрації акту громадянського стану органами реєстрації актів громадянського стану видаються відповідні свідоцтва про народження, смерть, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміну прізвища, імені та по батькові на бланках суворої звітності, виготовлених за єдиними зразками.

Відповідно до п.п.2.13.1 п.2.13 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно абз. 1 частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 11, ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України та роз`яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків однаково утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Пріоритетність в даному випадку мають інтереси дитини.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про визнання батьківства та стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81,264, 265, 354 ЦПК України, ст. 141, 150, 155, 157, 180-183 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду , після набрання законної сили, є підставою для Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у встановленому законом порядку внести зміни щодо інформації про батька дітей в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вказати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та вказати батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 11 липня 2008 року Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судові витрати у розмірі 992 грн 40 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 10 листопада 2022 року.

Суддя Свячена Ю.Б.

10.11.22