Провадження № 2/554/4443/2022
Октябрський районний суд м.Полтави
у складі: головуючого - судді Петрової Н.М.,
за участю секретаря Онищенко Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
15 вересня 2022 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бурбак О.В. звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюбу, укладений з ОСОБА_2 , який зареєстрований 20.09.2013 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 230. Позовна заява обґрунтована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що призвело до припинення шлюбно - сімейних відносин. Вважає, що сім`я існує формально, поновлення шлюбу недоцільно і суперечить її інтересам.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася судом завчасно та належним чином, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, просила розгляд справи проводити за її відсутності (а.с.25).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.
Разом з тим судом не визнана явка відповідача обов`язковою, отже з огляду на те, що відповідач двічі не з`явився в судове засідання, а позивач наполягав на розгляді справи за його відсутності, суд не знаходить передбачених процесуальним законом підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2013 р. згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с.17).
Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.15).
Тривалий час сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, подружжя наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки.
Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у Сімейному кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.53 СК України).
Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.
Судом встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, категорично заперечують проти подальшого збереження сім`ї . За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Щодо залишення позивачу шлюбного прізвища, суд зазначає наступне.
У відповідності до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Таким чином при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання.
Згідно з ч.8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час реєстрації, що розривається.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб позивач до реєстрації шлюбу мала прізвище « ОСОБА_3 », а після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка « ОСОБА_5 », тому суд приходить до висновку, що вона має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 200, 259, 264, 265 ЦПК, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 20.09.2013 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, під актовим записом №230- розірвати.
ОСОБА_7 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31.10.2022

Сторони:

Позивач ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Петрова Н.М.