№ 536/1408/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Крюківського відділу Державної виконавчої служби у м.Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Крюківського відділу Державної виконавчої служби у м.Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна.

Позивач просить суд зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладений у рамках виконавчого провадження №31164092 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Кременчуцьким районним судом Полтавської області по справі №2-184 за постановою про арешт майна боржника від 05 березня 2018 року.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, вважаю, що позов не відповідає таким вимогам та підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не конкретизовано перелік майна, а саме не зазначено обсяг цього майна та його місцезнаходження, з якого останній просить суд зняти арешт, накладений державним виконавцем. До матеріалів справи долучено копію постанови про арешт майна боржника ОСОБА_1 , винесеної державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Басаргіною-Глушко Оленою Василівною 05 березня 2018 року, однак зазначена постанова також не містить переліку майна, на яке було накладено арешт.

З огляду на вищевикладене, суд позбавлений можливості переконатися у підсудності вказаної позовної заяви саме Кременчуцькому районному суду Полтавської області, оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст. 30 ЦПК України, відносно позовів про зняття арешту з майна застосовуються положення щодо виключної підсудності, та такі пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Таким чином, для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно зазначити перелік майна, з якого він просить зняти арешт та його місцезнаходження.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З урахуванням відсутності конкретизованого переліку майна, з якого позивач просить скасувати арешт, суд позбавлений можливості встановити факт сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 258-261 ЦПК України,-

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Крюківського відділу Державної виконавчої служби у м.Кременчук Кременчуцького району Полтавської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа: ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про прийняте рішення повідомити позивача, надіславши йому копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. С. Река