Справа № 756/9617/22
Провадження № 2-о/756/396/22
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

31 жовтня 2022 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження,

УСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах яких діє адвокат Корнієнко А.А., звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, а також просили встановити дані про його батьків.

Дослідивши заяву та додані до неї документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до положень ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, заявники посилаються на те, що вони є громадянами України, проте, дитина народилась на тимчасово окупованій території України, а тому підставою для проведення державної реєстрації акту цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно ч. 2, ч. 4 статті 13, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно п.14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Отже, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до вищезазначеного закону є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

07.05.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» №2217-IX від 21.04.2022, на підставі якого ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» викладена в наступній редакції: будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.»

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту народження дитини у заявників, представником ОСОБА_4 суду надано копію копію виписного епікрізу (з акушерського стаціонару) та свідоцтво про народження, які були видані органами на тимчасово окупованій території.

Вказані документи у відповідності до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану, визнаються дійсними в Україні.

З огляду на викладене, законом визначено позасудовий порядок встановлення факту, про який просять заявники.

Доказів того, що заявникам відмовлено в державній реєстрації народження дитини на окупованій території у зв`язку з тим, що документи про народження дитини видані окупаційною владою - суду не надано.

При цьому, представник заявників у поданій заяві не зазначає про причини неможливості проведення державної реєстрації народження дитини у встановленому порядку, не надає доказів неможливості реєстрації факту народження в органах Державної реєстрації актів цивільного стану України.

Щодо посилання представника заявників у заяві на лист Верховного Суду від 22.04.2021, в якому зазначено, що під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положенні чинного законодавства, суд роз`яснює наступне.

Листом Верховного Суду № 987/0/208-21 датованого 22.04.2021, разом з тим, змінами до ч. 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якими частину третю статті 9 доповнено словами «крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану», внесені законом, який набрав чинності 07.05.2022.

Відтак, лист Верховного Суду № 987/0/208-21 від 22.04.2021 містить методичні рекомендації, виходячи з норм діючого на той час законодавства та без урахування відповідних змін у законодавстві станом на день звернення з вказаними заявами.

Враховуючи, що заявники звернулися із заявою в порядку ст. 317 ЦПК України та просять встановити факт народження дитини, необхідно зазначити про причини неможливості проведення державної реєстрації народження дитини у встановленому порядку та надати докази неможливості реєстрації факту народження в органах Державної реєстрації актів цивільного стану України.

Також суд звертає увагу, що згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи,їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Виключенням є справи про розірвання шлюбу за заявою особи, засудженої до позбавлення волі, які можуть бути розглянуті судом за участю представника такої особи.

Натомість, у заяві зазначені: особи, в інтересах яких подається заява, особа, яка подає заяву (адвокат), та заінтересована особа.

Дані осіб, в інтересах яких подається заява, не містять поштового індексу, відомих номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Особа, яка подає заяву (адвокат), зазначає лише адресу реєстрації осіб, в інтересах яких подається заява, у с. Піонерське, Сімферопольському районі, АР Крим, що відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованими територіями, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що позбавляє суд можливості викликати їх в судове засідання, а також зобов`язати надати оригінали доказів, які додаються до заяви, для встановлення їхньої автентичності.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Заявники не вказують, чи покинули вони окуповану територію та не вказують фактичне місце свого проживання та не зазначають місце проживання самої дитини на даний час.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Враховуючи вищенаведене, заявникам рекомендовано усунути вищевказані недоліки заяви для подальшого вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Суд вважає за необхідне надати заявникам строк для усунення недоліків заяви протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись статтями 175-177, 185, 260, 261, 294, 315, 318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження - залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникам разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Ткач