Справа № 199/8276/21
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 18.05.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від ОСОБА_5 , укладено попередній договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 .

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Суховаровою Наталію Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №508.

Відповідно до п.1 Договору сторони домовились що Продавець у строк до 20.12.2019 року зобов`язується передати ОСОБА_1 у власність вказане майно та укласти із нею Договори купівлі-продажу.

Згідно з п.2 Договору продаж майна було визначено у розмірі 286 000 грн.(що на момент укладання договору становило 11000 доларів США).

У день укладання попереднього Договору позивач сплатила ОСОБА_3 частку вартості майна у сумі 104000,00 грн..

30.09.2019 року ОСОБА_5 у порушення вимог попереднього Договору подарував майно, яке було предметом попереднього договору, своєму сину ОСОБА_3 .

Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Суховаровою Наталією Володимирівною, реєстровий №1191.

Від ОСОБА_3 позивачу стало відомо, що його батько ОСОБА_5 помер.

Уклавши попередній договір купівлі-продажу та особисто отримавши від позивача ОСОБА_1 завдаток в розмірі 104000,00 грн., ОСОБА_3 не повідомив позивача про те що, за життя батька він став власником будинку, який був предметом попереднього договору купівлі-продажу.

Згодом позивачу стало відомо, що 13.02.2020 року відповідач ОСОБА_3 будучи власником садового будинку із земельною ділянкою, площею 0,040 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, садове товариство «Стіновик», уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Однак, ОСОБА_3 не повернув позивачу отримані ним, як аванс, суму у розмірі 104000,00 грн..

Відповідно до п.6 Попереднього Договору від 18.05.2018 року в разі необґрунтованого без поважних причин ухилення чи відмови від укладання договорів купівлі-продажу майна з боку Сторони 1 (продавець) укриття факту майнового спору, недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу або зміни ціни продажу майна Сторона 2 (покупець) має право звернутися до суду з вимогою про спонукання Сторони 1 для укладання основного договору або повернення попередньо сплаченої частки вартості майна в сумі 104000,00 грн., та відшкодування збитків на таку ж суму.

Відповідно до п.9 Договору Сторона 1 гарантує стороні 2, що на день укладання основного договору вона не буде укладати відносно цього об`єкту будь-яких інших правочинів, які б потягли виникнення прав у третіх осіб.

Втім, вказані вимоги Договору ОСОБА_5 дотримані не були.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути із ОСОБА_3 , як спадкоємця ОСОБА_5 , на свою користь суму авансу у розмірі 104000,00 грн., а також збитки у розмірі 104000,00 грн..

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував у повному обсязі та зазначив, що між позивачем ОСОБА_1 та ним, ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від ОСОБА_5 , 18.05.2018 року укладено попередній договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 .

Після підписання вказаного договору батько відповідача ОСОБА_5 дозволив позивачці з травня 2018 року переїхати проживати до будинку, де відповідачка проживає і на теперішній час.

Крім цього, відповідач зазначив, що його батько ОСОБА_5 довгий час хворів, тому було вирішено укласти договір дарування садового будинку АДРЕСА_1 , щоб надалі відповідач міг займатися продажем вказаного майна позивачці, не чекаючи строків для оформлення спадщини. Про це він повідомляв і позивачку.

Після укладення 30.09.2019 року договору дарування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Після вказаних подій відповідач повідомив позивача ОСОБА_1 про смерть батька, а також про, що він не відмовляється від укладення основного договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна та в будь-який час готовий його укласти.

Відповідно до п.1 попереднього Договору ОСОБА_5 у строк до 20 грудня 2019 року зобов`язався передати у власність позивачу та укласти з нею Договори купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 .

20.12.2019 року відповідач зателефонував позивачу ОСОБА_1 із пропозицією укласти договір купівлі-продажу, однак вона відмовилася, у зв`язку з відсутністю грошових коштів та попросила відкласти підписання договору на іншу дату, на що відповідач погодився.

Через деякий час ОСОБА_1 повідомила, що вона має потрібну суму та готова зустрітися для укладання договору купівлі-продажу майна.

13.02.2020 року сторони домовились укласти Договір купівлі-продажу майна у приватного нотаріуса Кретової Н.Б ..

Приїхавши до нотаріуса, позивач повідомила, що покупцем в основному Договорі купівлі-продажу майна буде виступати не вона, а її родичі, на що відповідач погодився.

Одразу ж після підписання Договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 розрахувалася із позивачем, віддала йому решту коштів, однак в неї не вистачало грошей для сплати послуг нотаріуса, тому відповідач надав у борг позивачу ОСОБА_1 500,00 доларів США, що підтверджується договором позики від 13.02.2020 року.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач вважає, що ним було у повному обсязі виконано умови договору, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та суду пояснила, що батько позивача відповідно до умов попереднього договору не мав права відчужувати будинок іншій особі. Оскільки відчуження будинку (укладення договору дарування) відбулося під час дії попереднього договору, то вказаний договір вважається не виконаним. Також позивачка підтвердила, що вона мала намір придбати даний будинок та в грудні 2019 року у неї була домовленість з банком про надання їй кредиту, який отримати не змогла. У зв`язку з цим вона порадила позивачу укласти договір купівлі-продажу будинку з іншими особами. Також підтвердила, що у даному будинку вона проживає по теперішній час, однак не є його власником.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та додатково зазначив, що підставою позову є саме невиконання умов попереднього договору батьком відповідача ОСОБА_5 , оскільки 30.09.2019 року він уклав договір дарування зі своїм сином ОСОБА_3 ..

Відповідач є правонаступником померлого свого батька, а тому повинен повернути 104 000 грн. отриманого авансу за попереднім договором та 104 000 грн. у рахунок відшкодування збитків у зв`язку з його невиконанням.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, вказані у відзиві.

Також відповідач додатково пояснив, що весь час із позивачкою спілкувався та вів усі перемовини з приводу купівлі-прожажу дачного будинку тільки він, оскільки батько тяжко хворів. Він повідомляв позивачку про намір укласти договір дарування, аби потім не чекати строків прийняття спадщини.

Після смерті батька вони також спілкувалися з позивачкою та він повідомив, що батько помер. У грудні сторони домовилися укласти основний договір купівлі-продажу, однак у позивачки не було грошей. Згодом вона мала намір отримати кредит, однак також не змогла. Напочатку 2020 року ОСОБА_1 повідомила про намір укладення основного договору, однак договір купівлі-продажу буде укладено з іншими особами, на що відповідач погодився. Позивачка 13.02.2019 року була присутня у нотаріуса під час укладання договору купівлі-продажу, а також вона сама вказала покупців та вибирала нотаріуса, який посвідчував договір. У цей же день позивачка позичила у нього 500 доларів США, оскільки у неї не вистачало грошей на оплату послуг нотаріуса, на підтвердження чого надала суду договір позики (а.с. 33).

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.05.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв на підставі довіреності від ОСОБА_5 , укладено попередній договір зі сплатою авансового платежу купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 (а.с.16).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Суховаровою Наталію Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за №508.

Відповідно до п. 1 вказаного договору Сторона 1 за дим договором у строк до 20 (двадцятого) грудня 2019 року, зобов`язується передати у власність Стороні 2 та, укласти з нею Договори купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 (садівниче товариство) - надалі «майно».

???Згідно з до п.2 вказаного договору продаж вказаного майна за домовленістю сторін повинен бути вчинений за 286000, 00 гривень, що на момент укладення угоди є еквівалентом суми 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США по курсу НБУ. ???

Відповідно до п.3 вказаного договору Сторона 2 попередньо оплачує частку вартості майна в сумі 104000,00 гривень, що на момент укладення угоди є еквівалентом суми 4 000 (чотири тисячі) доларів США по курсу НБУ на сьогоднішній день, а Сторона 1 приймає вказану суму грошей у рахунок загальної суми продажу майна. Передача та прийняття грошей було проведене до підписання цього договору, про що Сторона 1 та Сторона 2 підтверджують своїми підписами на цьому договорі. ???

Згідно з п.2 вказаного договору зазначене майно, що має бути відчужене, належить Стороні 1 на підставі: Свідоцтва про право власності, виданого 13.11.2014 року Реєстраційною Службою Дніпропетровського МУЮ, та державного акту на право приватної власності на землю серії I-ДП№04087, виданого 10.02.2000 року Ювіленною селищною радою. ???

Також, відповідно до п.6 договору у разі необґрунтованого без поважних причин ухилення чи відмови від укладене договорів купівлі-продажу майна з боку Сторони 1, укриття факту майнового спору недодержання терміну підготовки документів та терміну продажу або зміни ціни продаж майна, Сторона 2 має право звернутися до суду з вимогою про спонукання Сторони 1 до укладання основного договору або повернення попередньо оплаченої частки вартості майна сумі 104 000 (сто чотири тисячі) гривень, та відшкодування збитків на таку ж суму. ???

Крім цього, згідно з п.9 вказаного договору Сторона 1 гарантує Стороні 2, що на день укладання основного договору вона не буде укладати відносно цього об`єкту будь-яких інших правочинів, які б потягли виникнення прав у третіх осіб.

30.09.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір дарування садового будинку АДРЕСА_3 з 0,040 га з кадастровим номером :09:519:0801, що знаходяться за адресо: АДРЕСА_4 .

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Суховаровою Наталією Володимирівною, реєстровий №1191 (а.с.11).

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1911 (а.с.35).

13.02.2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 укладено договір купівлі продажу земельної ділянки 0,040 га з кадастровим номером :09:519:0801, що знаходяться за адресо: Дніпродетровська область, місто Дніпро, С/Т «Стіновик» (садівниче товариство) (а.с.17).

Також, 13.02.2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_4 (а.с.18).

Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б., реєстрові №210 та №209.

Згідно зі ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або прининення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з вимогами ст.203 ЦК України, 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Позивач у позові наполягала на поверненні суми авансу, коштів переданих за договором намірів. Аванс - грошова сума або інші матеріальні цінності, що видаються наперед у рахунок заробітку, належних платежів за товари. Законодавець не висуває вимог до форми укладення договору авансу.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 не був укладений із ОСОБА_1 , аванс 104000 грн. є безпідставно отриманими коштами.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, до спадкоємців переходять не тільки права, що належали спадкодавцю, але і його обов`язки. Винятком з цього правила є лише зобов`язання боржника, які припиняються зі смертю фізичної особи.

Згідно зі ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Отже, наслідки невиконання умов попереднього договору є зобов`язанням, які нерозривно пов`язані зі спадкодавцем, - не можуть входити в спадкову масу та не підлягають задоволенню зі спадкоємців.

Відповідно до положень статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Проте, позивач у визначений законом шестимісячний строк не звернулася до спадкоємців з відповідними вимогами.

Також позивачка не звернулася до відповідача, як спадкоємця, і з вимогами щодо укладання основного договору купівлі-продажу. Навпаки, між ними добровільно велися перемовини щодо укладання договору купівлі-продажу, позивачка вживала спроби знайти гроші та мала намір отримати кредит. Усе вищевказане свідчить по те, що укладання між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договору дарування жодним чином не вплинуло на результат неукладення між сторонами основного договору, який, на думку суду, не був укладений через відсутність для його придбання коштів саме у ОСОБА_1 , про що вона підтвердила в суді.

Відповідно до листа Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори від 21.12.2021 року №3980/01-16 повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.55). У судовому засіданні відповідач повідомив, що батько проживав на час смерті з братом.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, до суду не надано, а тому в даному випадку він не є належним відповідачем.

Також суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не пред`явила вимоги до спадкоємців у встановлений ст.1281 ЦК України строк, тому позбавляється права вимоги у даних правовідносинах.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 109, 141, 258 268, 283, 284, 352 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя