Справа № 190/1278/22
Провадження №2/190/427/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м.Пятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з березня 2016 року вона разом з відповідачем ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від сумісного проживання мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя між ними не склалося, з травня 2021 року проживають окремо. Дитина проживає разом з нею. Згідно судового наказу, виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року з відповідача стягнуто на утримання сина аліменти в розмірі ј частини його заробітку. Проте, з часу винесення судового наказу про стягнення аліментів розміри витрат на утримання сина значно зросли, дитина є інвалідом з дитинства, перебуває на обліку у сімейного лікаря та постійно потребує обстеження лікарів, проведення оперативного лікування, заняття з логопедом та роботи з ортодонтом. На неодноразові її прохання надати додаткову допомогу на утримання малолітнього сина відповідач не реагує.

У зв`язку з вищевикладеним просить збільшити розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини його заробітку на Ѕ частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення нею повноліття чи змін у майновому становищі сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали та відповідач пояснив, що дійсно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сином, останній в даний час проживає разом з матір`ю, а він сплачує аліменти на утримання сина на підставі судового наказу, виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області від 19 липня 2021 року в розмірі ј частини його заробітку. Вважає, що підстави для збільшення розміру аліментів наразі відсутні, оскільки ані його матеріальне становище, ані матеріальне становище позивачки з дати видачі судового наказу не змінилось. Витрати, понесені позивачем на лікування дитини вважає додатковими витратами, які він згоден оплачувати. Додаткові витрати не є підставою для збільшення розміру аліментів, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження/а.с.7/.

19 липня 2021 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ № 190/952/21, яким стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, в особі його матері ОСОБА_1 ..

Відповідно до копії довідки № 107 від 21 вересня 2022 року позивач ОСОБА_1 фактично проживає разом з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 /а.с.11/.

Відповідно до копії посвідчення Серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства/а.с.14/.

Згідно копій висновків ЛКК № 159/620, 159/620/1 та № 159/620/2 малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку у сімейного лікаря П`ятихатської амбулаторії ЗПСМ КНП «П`ятихатський ЦПМСД» ПМР та потребує оперативного лікування, заняття з логопедом, роботи з ортодонтом/а.с.8,9,10/.

З копії довідки комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» слідує, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні хірургічного відділення» з 24.06.2019 року по 01.07.2019 рік, операція пластика губи зліва/а.с. 13/.

Відповідно до копії довідки комунального закладу Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 30.10.2019 року по 06.11.2019 рік, операція пластика піднебіння/а.с.13./

З наданих копій квитанцій вбачається, що позивачем ОСОБА_1 на придбання ліків витрачено 2568,20 грн. відповідно до копії чека від 24.06.2019 року; 2646,04 грн. відповідно до копії чека від 06.02.2019 року; 4840,11 грн. згідно рахунка № 472 від 06.11.2019 року; 459,69 грн. відповідно до копії рахунка № 472-А від 06.11.2019 року; 3722,13 грн. згідно копії рахунка № 65 від 13.02.2019 року; 1159,83 грн. відповідно до копії рахунка № 65-А від 13.02.2019 року; 3722,13 грн. згідно копії квитанції від 14.02.2019 року; 1159,83 грн. згідно копії квитанції від 14.02.2019 року/а.с.16, 17, 18, 19/.

Згідно копії довідки від 13.09.2022 року, виданої ТОВ «Руш» ОСОБА_1 працює у даному товаристві на посаді продавця непродовольчих товарів-касир і її заробітна плата за період з лютого 2022 року по серпень 2022 року складає 52482,81 грн./а.с.15/.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, з положень ст.181 та ст.192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Разом з тим, позивач не надала суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру доходів відповідача, чи дійсно у відповідача збільшився розмір заробітної плати, як і не обґрунтовано позивачем належними доказами, чому саме розмір стягнення аліментів повинен бути збільшений до 1/ 2 частки доходів відповідача.

Суд звертає увагу, що позивач, посилаючись на понесення додаткових витрат у зв`язку із лікуванням та проходженням обстежень дитини інваліда, не позбавлена можливості звернутись з позовом щодо стягнення додаткових витрат, понесених та лікування, які стягуються одноразово, лише у разі не вирішення батьками в добровільному порядку витрат щодо лікування дитини інваліда. Але такі понесені позивачем витрати на лікування та необхідні обстеження не дають підстав для збільшення частки розміру аліментів, про які просить позивач, тому доводи позивача не є законними та обґрунтованими.

Пояснення позивача щодо збільшення витрат на дитину обумовлені додатковими витратами на дитину, пов`язаними з хворобою дитини, проте, із цих підстав позов не заявлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не надала достатніх та обґрунтованих доказів збільшення розміру аліментів, які просить стягнути з відповідача, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/ 4 частки до 1/ 2 частки всіх видів заробітку відповідача.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.128,141,263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2022 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса