Справа № 599/1840/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2022 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Чорної В. Г., при секретарі Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , органу опіки і піклування - Служби в справах дітей Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки і піклування - Служба у справах дітей Зборівської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини, в обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що з 03 жовтня 2009 року він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сімейне життя між сторонами погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відповідачка проживає окремо і стала для позивача чужою людиною. В силу останніх подій в країні та непорозумінь у сім`ї відповідачка залишила постійне місце проживання разом із дочкою ОСОБА_3 , а сина ОСОБА_4 залишила на його утриманні та вихованні. Відповідачка не цікавиться та не бажає повертатися додому, їх шлюб носить формальний характер. З цих підстав позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, що має істотне значення, у зв`язку із чим, просить шлюб розірвати. Крім цього вказує, що вони із відповідачкою не можуть в позасудовому порядку врегулювати питання визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вважає, що місце проживання сина необхідно визначити разом із ним, оскільки він спроможний забезпечити сину добрі умови для гармонійного розвитку, відпочинку та виховання, при цьому, він не чинитиме жодних перешкод та сприятиме спілкуванню сина із матір`ю. За вказаних обставин просить позов задовольнити та розірвати шлюб, укладений між ними, та визначити місце проживання сина ОСОБА_4 разом із ним.

Позивач позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності, про що подав відповідну заяву.

Відповідач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити і вважає, що батько краще забезпечить сину добрі умови для гармонійного розвитку, відпочинку та виховання.

Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача.

Представник третьої особи органу опіки і піклування - Служби в справах дітей Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області підтримала висновок органу опіки та піклування, який прийнятий з урахуванням найкращих інтересів дитини, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

03 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 63, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 03 жовтня 2009року.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між подружжям виникають непорозуміння, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Щодо вимог про визначення місця проживання малолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Згідно Висновку органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Зборівської міської ради щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган опіки та піклування рекомендує визначити його місце проживання із батьком ОСОБА_1 за адресом його проживання.

Рішенням виконавчого комітету Зборівської міської ради «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини» № 269 від 01 листопада 2022 року затверджено даний висновок.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності із вимогами ст.153 Сімейного кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 1-2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

У 6-му принципі Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, яку Україною було ратифіковано у встановленому законом порядку та яка діє на час виникнення спірних правовідносин, дитина для повного та гармонійного розвитку має потребу у любові та розумінні. Дитина повинна, коли це можливо, зростати під опікою та під відповідальністю своїх батьків та у всякому випадку в атмосфері любові, а також моральної та матеріальної забезпеченості. Окрім того вказаним принципом закріплено, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли наявні виключні до того обставини, бути розлученою із матір`ю.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням їх інтересів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Враховуючи висновок органу опіки і піклування та визнання позовних вимог відповідачкою, те, що батьком створено належні умови для проживання та виховання сина, позивач має можливість забезпечувати нормальний всебічний розвиток сина, тому в інтересах сина, суд, приходить до висновку про визначення його місця проживання разом із батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112, 150, 155, 157, 164, 166, 180, 181, 182, 184, 185, 191 Сімейного кодексу України , ст.ст. 6-13, 81, 141, 264-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 03 жовтня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 63.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разоміз батьком ОСОБА_1 , в АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 04 листопада2022 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.