Справа №203/4345/20
Провадження №2/0203/68/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_1 ;

-представниці відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

1. 30 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2007 між ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір №291207-USD, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 400 000,00 доларів США, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості, що утворилася станом на 03.11.2020, у сумі 520 881,39 доларів США з урахуванням процентів за користування коштами (115 095,85 доларів США) та неустойки (5 785,54 доларів США) (т. 1 а.с.а.с. 1 3).

2. 10 березня 2021 року відповідачка звернулася до суду із заявою про застосування до спірних правовідносин позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 192 198).

3. 15 березня 2021 року відповідачка подала до суду відзив на позов, у якому, серед іншого зазначила, що позивач, звернувшись до суду з позовом у листопаді 2020 року, порушив строк позовної давності, оскільки ще в липні 2012 року висунув вимогу про дострокове повернення позичених коштів. Жодний доказ позивача не підтверджує переривання цього строку, отже позов підлягає відхиленню (т. 2 а.с.а.с. 211 221).

4. 29 березня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що після висунення вимоги про дострокове погашення заборгованості відповідачка неодноразово зверталася з різноманітними заявами, якими визнавала таку заборгованість, що свідчить про переривання позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 230 236).

5. Того ж дня позивач подав до суду заяву щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, у якій зазначив, що у період від 11.01.2016 по 12.08.2020 відповідачка шість разів зверталася із різноманітними заявами та листами, у яких визнавала заборгованість за кредитним договором, що свідчить про переривання позовної давності, з однієї сторони, та активні дії сторін договору з приводу його виконання, з другої сторони. У поданій заяві позивач просив визнати причини порушення строку позовної давності поважними і задовольнити заявлений позов (т. 3 а.с.а.с. 1 5).

6. 13 квітня 2021 року відповідачка подала до суду заперечення, у яких повторно зазначила, що позивач, звернувшись до суду з позовом у листопаді 2020 року, порушив строк позовної давності, оскільки ще в липні 2012 року висунув вимогу про дострокове повернення позичених коштів. Жодну із заяв, складених від імені відповідачки, про які йдеться у заяві позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, відповідачка не підписувала, отже позовна давність не переривалася (т. 3 а.с.а.с. 17 23).

7. 01 червня 2021 року суд за клопотанням відповідачки постановив ухвалу про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (т. 3 а.с.а.с. 38 39), на вирішення якої було поставлено такі питання:

-чи виконано підпис та текст листа, адресованого голові правління ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (вхідний №176/11-лотус від 11.01.2016), відповідачкою?;

-чи виконано підпис та текст листа, адресованого голові правління ПАТ «Банк Кредит Дніпро» (вхідний №203/11-лотус від 12.01.2016), відповідачкою?;

-чи виконано підпис у заяві від 26.12.2017, адресованої голові правління ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», про проведення реструктуризації заборгованості відповідачкою?;

-чи виконано підпис у заяві від 09.11.2018, адресованої голові правління АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», про проведення реструктуризації заборгованості відповідачкою?;

-чи виконано підпис у заяві від 25.10.2019, адресованої голові правління АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (вхідний №17995/лотус від 25.10.2018), відповідачкою?;

-чи виконано підпис у заяві від 12.08.2020, адресованої голові правління АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (вхідний №13948/лотус від 12.08.2020), відповідачкою?;

-чи виконано підпис та рукописний текст «повідомлення отримала 27.12.18 р... ОСОБА_3 » у повідомленні про анулювання (прощення) боргу від 27.12.2018 №34-5641 відповідачкою?

8. 22 грудня 2021 року Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» було складено висновок експерта №21399, згідно з яким підпис у заяві від 09.11.2018, адресованої голові правління АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», про проведення реструктуризації заборгованості виконано не відповідачкою. Дослідження з приводу решти документів виконано не було у зв`язку з ненаданням позивачем їх оригіналів (т. 3 а.с.а.с. 94 103).

9. 26 травня 2022 року судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 192).

10. 12 липня 2022 року позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог, у якій він просив стягнути з відповідачки лише частину простроченої заборгованості за кредитом у сумі 6 580,00 доларів США, яка згідно з договором мала бути сплачена 28.12.2017 (т. 3 а.с.а.с. 207, 208).

11. Ухвалою суду від 19.08.2022 позивачеві було поновлено строк, встановлений для подання заяви про зменшення позовних вимог, прийнято подану 12.07.2022 заяву (т. 3 а.с. 246).

12. 02 вересня 2022 року відповідачка подала до суду відзив на заяву про зменшення позовних вимог, у якому повторно зазначила, що позивач, звернувшись до суду з позовом у листопаді 2020 року, порушив строк позовної давності, оскільки ще в липні 2012 року висунув вимогу про дострокове повернення позичених коштів. Жодну із заяв, складених від імені відповідачки, про які йдеться у заяві позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, відповідачка не підписувала, отже позовна давність не переривалася. Зазначене додатково підтвердив висновок проведеної у справі експертизи (т. 3 а.с.а.с. 1 13).

13. Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримав, пояснивши, що 20.12.2007 між ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір №291207-USD, за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 400 000,00 доларів США, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Після висунення вимоги про дострокове погашення заборгованості, у період від 11.01.2016 по 12.08.2020, відповідачка шість разів зверталася із різноманітними заявами та листами, у яких визнавала заборгованість за кредитним договором, що свідчить про переривання позовної давності, з однієї сторони, та активні дії сторін договору з приводу його виконання, з другої сторони.

14. Представниця відповідачки у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що позивач, звернувшись до суду з позовом у листопаді 2020 року, порушив строк позовної давності, оскільки ще в липні 2012 року висунув вимогу про дострокове повернення позичених коштів. Жодну із заяв, складених від імені відповідачки, про які йдеться у заяві позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності, відповідачка не підписувала, отже позовна давність не переривалася. Зазначене додатково підтвердив висновок проведеної у справі експертизи.

15. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений у справі позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

16. Судом встановлено, що 20.12.2007 між ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» (правонаступником якого є позивач) та відповідачкою було укладено кредитний договір №291207-USD, за умовами якого відповідачка отримала споживчий кредит у сумі 400 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом (28% на рік) строком до 28.12.2017 (т. 1 а.с.а.с. 5 42, 53 58, 61).

17. Відповідно до пункту 4.3 кредитного договору від 20.12.2007 у разі невиконання позичальником обов`язків із своєчасного погашення поточної заборгованості банк має право діяти згідно з пунктами 5.6, 11.2 договору.

18. Згідно з підпунктом «а» пункту 5.6 кредитного договору від 20.12.2007 банк має право на власний розсуд вимагати від позичальника дострокове повернення кредиту, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали у вказану в повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі.

19. 07 липня 2012 року позивач на виконання пункту 4.3, підпункту «а» пункту 5.6 кредитного договору від 20.12.2007 звернувся до відповідачки з вимогою про дострокове повне виконання зобов`язань за кредитним договором протягом 30 календарних днів від дня отримання вимоги. За повідомленням відповідачки вона одержала зазначену вимогу 12.07.2012 (т. 2 а.с.а.с. 201, 202).

20. Станом на 03.11.2020 за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість у сумі 520 881,39 доларів США відповідно до доданого позивачем розрахунку (т. 1 а.с.а.с. 59, 60), а саме:

-основна заборгованість 400 000,00 доларів США;

-проценти 115 095,85 доларів США;

-пеня 5 785,54 доларів США.

21. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини.

22. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

23. За кредитним договором позивач передав відповідачці грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

24. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

25. Ураховуючи той факт, що відповідачка не виконувала свої обов`язки з повернення позичених коштів та процентів за ними, таке невиконання стало порушенням її зобов`язань у розумінні приведеної норми.

26. Статтями 256, 257, частиною 1 статті 260 ЦК встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу.

27. За приписами частин 1, 3 статті 254 ЦК строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

28. Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

29. Згідно з частинами 3, 4 статті 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

30. Судом встановлено, що за правовідносинами, що виникли між кредитором (позивачем) та позичальником (відповідачкою) позовна давність спливла, оскільки почалася 13.08.2012 (тридцять перший день від дня отримання досудової вимоги про повне дострокове виконання зобов`язань) і закінчилася відповідно 13.08.2015.

31. Відтак, оскільки відповідачка звернулася до суду із заявою про застосування позовної давності, а позивач подав позов з п`ятирічним порушенням вказаного строку (30.11.2020), суд, керуючись приписами частини 4 статті 267 ЦК, вважає за необхідне у позові відмовити.

32. При цьому підстав для поновлення зазначеного строку судом протягом розгляду справи не встановлено.

33. Так, обґрунтовуючи довід про поважність причин порушення позовної давності, позивач стверджував те, що позовна давність неодноразово переривалася, про що свідчать лист (вхідний №176/11-лотус від 11.01.2016), лист (вхідний №203/11-лотус від 12.01.2016), заява від 26.12.2017 про проведення реструктуризації заборгованості, заява від 09.11.2018 про проведення реструктуризації заборгованості, заява від 25.10.2019 (вхідний №17995/лотус від 25.10.2018), заява від 12.08.2020 (вхідний №13948/лотус від 12.08.2020), а також повідомлення про анулювання (прощення) боргу від 27.12.2018 №34-5641, які складені від імені відповідачки і містять її підписи або містять її записи, та за своїм змістом підтверджують визнання відповідачкою заборгованості (т. 3 а.с.а.с 6 12).

34. Між тим, 22.12.2021 Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» було складено висновок експерта №21399, згідно з яким підпис у заяві від 09.11.2018, адресованої голові правління АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», про проведення реструктуризації заборгованості було виконано не відповідачкою. Дослідження з приводу решти документів виконано не було у зв`язку з ненаданням позивачем їх оригіналів.

35. З огляду на викладене твердження позивача про переривання позовної давності є хибним, оскільки не підтвердилося жодним належним та допустимим доказом.

36. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки компенсацію їх судових витрат з проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 21 622,86 грн (т. 3 а.с. 104).

37. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

38. Беручи до уваги зменшення позивачем розміру позовних вимог, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути йому судовий збір у сумі 219 615,76 грн (т. 1 а.с. 4).

39. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Акціонерному товариству «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (ідентифікаційний номер 14352406; 01033, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська, 32) у позові до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на користь ОСОБА_3 компенсацію судових витрат у сумі 21 622,86 гривень.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернути акціонерному товариству «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» частину судового збору в сумі 219 615,76 гривень, сплаченого за платіжним дорученням від 30 листопада 2020 року №2106.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 10 листопада 2022 року.

Суддя М.О. Католікян