Справа № 2-540/11
Провадження № 2-п/510/4/22

У Х В А Л А

01.11.22 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Теребуха Катерини Іванівни про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. у справі №510/37/14-ц

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 06.03.2012р., винесеним у цивільній справі №2-540/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль`до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 1 545 766 грн. 25 коп., було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль`заборгованість за кредитним договором № 014/0028/74/68506 від 21.12.2006 р. - в сумі 1 545 766 грн. 25 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль`судових витрат по 910 грн. з кожного.

Будучи не згодним із прийнятим судом заочним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 08.04.2014р. у справі №510/37/14-ц заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за вищевказаним позовом було задоволено, заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 06.03.2012р. скасовано, та було призначено справу до судового розгляду.

Заочним рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р., винесеним повторно у цивільній справі № 510/37/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором 1 545 766 грн. 25 коп., було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», а саме:

-стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитними зобов`язаннями за кредитним договором №014/0028/74/68506 від 21.12.2006р. в розмірі 1 545 766 грн. 25 коп., що станом на 09.02.2011р. складається з: заборгованості за кредитом 851909 грн. 38 коп.; заборгованості за відсотками 243109 грн. 37 коп.; пені за прострочення відсотків 450747 грн. 50 коп.

-стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» судових витрат по 910 грн. з кожного.

Надалі, ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 28.08.2021р. було задоволено заяву ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні за даною справою: замінено сторону стягувача - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчих провадженнях за виконавчими документами, виданими Ренійським районний судом Одеської області у справі №510/37/14-ц на виконання рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 16.09.2000 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС в Одеській області 09.04.2001, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості.

Отже, вищевказана цивільна справа неодноразово розглядалася судом, за вищевказаним спором судом було винесено повторне заочне рішення, яке набрало законної сили та виконується приватним виконавцем.

На нинішній час відповідачка ОСОБА_1 , діюча через свого представника адвоката Теребуха К.І. подала до суду заяву, якою просить поновити їй строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, скасувати повторно ухвалене заочне рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з тих підстав, що їй не було відомо про судові засідання, про винесені судом процесуальні документи під час розгляду справи № 510/37/14-ц. Відповідачка стверджує, що вона не отримувала копію позовної заяви із додатками до нього, судові повістки також, отже вважає, що її неявка до суду під час розгляду вищевказаної справи була поважною. Крім того, відповідачка стверджує, що судом не були з`ясовані обставини, які мають важливе значення для справи (так, нею оспорюється період, за який нараховувалася кредитна заборгованість; заперечується те, що на її адресу надсилалися попередження бід банківської установи із проханням погасити суму кредитного боргу).

Представник заявника в ході судового засідання, що проводилось в режимі відеоконференції, підтримав доводи заяви про скасування заочного рішення суду. Від позивача, ОСОБА_2 будь-яких заперечень з приводу заяви не надходило.

У відповідності до вимог ст. 287 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши доводи представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку, що у поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Заявник (діюча через свого представника) зазначає, що їй про розгляд цивільної справи № 510/37/14-ц та винесення повторного заочного рішення по ній було невідомо, про рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. їй стало відомо випадково, коли вона звернулась за правовою допомогою до адвоката Теребухи К.І., якою через веб-портал «Судова влада України» було здійснено пошук судових справ, учасником яких потенційно могла бути вона ( ОСОБА_1 ). Із змісту судових рішень, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, з`ясувалося, що спір має відношення до Кредитного договору №014/0028/74/68506 від 21.12.2006р. Оскільки про існування даного спору та винесення судового рішення ОСОБА_1 не знала, постала необхідність у зверненні до Ренійського районного суду Одеської області із заявою про перегляд заочного рішення.

У зв`язку з тим , що до 07.10.2022р. ОСОБА_1 не було відомо про існування такого рішення, вона не могла подати заяву про його перегляд, у зв`язку із чим пропустила строки звернення із нею, вважаючи строки пропуску поважними, вона просила суд їх поновити.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч.3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Як було встановлено судом, рішення Ренійського районного суду Одеської області, винесене повторно, заочно, у цивільній справі № 510/37/14-ц було ухвалено у 2014р., весь цей час (майже 8 років) ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Вищевказане рішення суду набрало законної сили, було звернено до виконання, сама справа була передана до канцелярії Ренійського районного суду Одеської області, а потім до архіву цього ж суду. Строк зберігання цивільних справ відповідної категорії становить 5 років, тому, після спливу строку зберігання в архіві суду ця цивільна справа була знищена. Факт знищення цивільної справи №510/37/2014 підтверджується Актом-3 Ренійського районного суду Одеської області «Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду», датою знищення вказана 21.07.2019р.

Отже, суд немає технічної можливості дослідити матеріали справи №510/37/2014, оскільки матеріали останньої вже знищені в архіві суду, залишилося тільки саме заочне рішення від 12.06.2014р., де в тексті зазначено, що «Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судові засідання, які призначалися на 21.05.2014 р., 12.06.2014 р., будучи належним чином сповіщені, не явилися, про причину неявки суд не сповістили, були попереджені, що на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у їхню відсутність на підставі даних, що є в матеріалах справи».

Будь-яких письмових доказів того, що ОСОБА_1 не отримувала копії заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р., заявником не надано, а до її тверджень з приводу того, що вона дізналася про дане судове рішення через 8 років, випадково, коли звернулася за допомогою до адвоката, суд відноситься критично та недовірливо, оскільки, це виглядає неправдоподібно, викликає певні сумніви, адже, навіть якщо припустити, що ОСОБА_1 не була повідомлена про судові засідання, не отримувала копію судового рішення, саме судове рішення після набрання ним законної сили проходило стадію примусового виконання у органах державної виконавчої служби або приватного виконання, які скоріше за все повідомляли боржників (не тільки ОСОБА_1 , але й ОСОБА_2 ), шукали їх, перевіряли забезпечення виконання майном боржників та ін.

Також, слід зауважити, що подавши в даний час (20.10.2022р.) до Ренійського районного суду Одеської області заяву про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. у справі № 51-/37/14-ц, відповідачка діяла через свого представника адвоката Теребуху К.І., не зазначивши при цьому своєї адреси місця проживання (реєстрації або тимчасового мешкання), до чого суд відноситься критично і розцінює, як варіант ухилення відповідачки від виконання судового рішення приватним виконавцем та приховування дійсного її місця мешкання в даний час.

Крім того, за наявною у суду інформацією 06.04.2021р. суддею Ренійського районного суду Одеської області було винесено ухвалу про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспорта громадянина України. Згідно змісту вищевказаної ухвали суду «Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження № 60825752 з виконання виконавчого листа № 510/37/14-ц від 30.10.2014 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» суму заборгованості за кредитним договором №014/0028/74/68506 від 21.12.2006 р. в розмірі 1545766,25 грн.». Це є доказом того, що дійсно виконавче провадження по вищевказаній справі ведеться по теперішній час і виконавцем застосовуються заходи забезпечення виконання рішення суду (у зв`язку із тим, що скоріше за все воно не виконується боржниками у добровільному порядку).

Крім того, за технічними даними суду, що містяться у внутрішній автоматизованій системі документообігу, за номером справи 510/37/14-ц рахується зареєстрованим документ, який підтверджує факт відправлення судом 27.06.2014р. копії заочного судового рішення від 12.06.2014р. відповідачам. Звісно, ця обставина не може бути прямим твердженням того, що ОСОБА_1 беззаперечно отримала копію судового рішення, але є підтвердженням того, що суд виконував вимоги законодавства щодо процедури дотримання прав сторін при здійсненні заочного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 невиправдано зволікала із поданням заяви про перегляд заочного рішення, пропустила строк подачі такої заяви майже на 8 років, не навела поважних причин такого тривалого пропуску строку, і робить висновок про відсутність підстав для втручання у принцип res judicata (остаточності судового рішення) та поновлення пропущеного строку, залишивши заяву представника заявника про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення та про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом зауважується, шо заявником не вказано інших поважних причин пропуску строку, об`єктивно непереборних і пов`язаних з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій, обставин, які б перешкоджали їй звернутися до суду із заявою про перегляд заочного рішення протягом майже 8 років з моменту ухвалення заочного рішення, відповідно належних і допустимих доказів цьому не надано, а тому підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення немає.

Окрім цього, суд також звертає увагу і на те, що є незрозумілим те, що із заявою про перегляд повторно ухваленого судом заочного рішення представник заявника звернулась до Ренійського районного суду Одеської області, адже ч. 3 ст. 288 ЦПК України прямо передбачено, що повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" та відповідно до ст. ст. 284, 287 ЦПК України, оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Стосовно ж посилань заявника з приводу того, що остання не погоджується з самим рішенням суду, то нею не наведено будь-яких вагомих посилань на докази, якими вона обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. По суті заявником не представлено відповідні твердження, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Частиною 4 ст.287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Використання законодавцем в конструкції коментованої ст. 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Теребуха Катерини Іванівни про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. у справі №510/37/14-ц - відмовити.

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Теребуха Катерини Іванівни про перегляд заочного рішення Ренійського районного суду Одеської області від 12.06.2014р. у справі №510/37/14-ц залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Вячеслав ДУДНИК