ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5363/22 Справа № 177/61/22 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

Іменем України

08 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Справа № 177/61/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року, яке ухвалено суддею Суботіною С.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 27 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі АТ «Українська залізниця) про визнання відсторонення від роботи незаконним та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 працює машиністом автомотриси в Криворізькій дистанції електропостачання Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Наказом від 09.12.2021 № 177/ос його відсторонено від роботи без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти СОVID-19 або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти СОVID-19.

Позивач вважає даний наказ незаконним та таким, що підлягає скасуванню судом з підстав його невідповідності чинному законодавству України. Так, перелік підстав для відсторонення працівника від роботи, визначений ст. 46 КЗпП, не є виключним, положення цієї статті передбачають можливість його розширення, проте, виключно законами України, а не підзаконними актами.

При цьому, відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на яку, зокрема, є посилання у наказі про відсторонення, щеплення від респіраторної хвороби COVID-19 не є обов`язковим. Саме рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень на відповідних територіях, віднесено до виключної компетенції головного санітарного лікаря України, головного державного санітарного лікаря АРК, а також головних державних санітарних лікарів областей, міст Києва та Севастополя та за умови наявності відповідних епідемічних показань.

Позивач наполягав, що відсторонення його від роботи є втручанням у право людини на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, тому, у силу п. 1 ст. 92 Конституції України, таке втручання дозволено виключно законом України, а не Постановою КМУ та Наказом МОЗ.

Посилаючись на незаконність відсторонення від роботи, позивач просив суд: визнати незаконним і скасувати наказ № 177/ОС від 09.12.2021 про відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати, зобов`язати АТ «Українська залізниця» нарахувати та виплатити йому заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, стягнути з відповідача судові витрати та витрати пов`язані з розглядом справи, які підтверджено документально, а саме: судовий збір у розмірі 908,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 09.12.2021 № 177/ос структурного підрозділу «Криворізька дистанція електропостачання» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відсторонення від роботи ОСОБА_1 , машиніста автомотриси Гейківського району контактної мережі, з 09.12.2021 без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти СОVID-19 або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти СОVID-19.

Зобов`язано АТ «Українська залізниця» виплатити ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи з 09.12.2021 року по 01.03.2022 року .

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 гривень 00 копійок.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 84 гривні 40 копійок.

Рішення в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «Українська залізниця» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, тобто, в даному випадку, Міністерство охорони здоров`я України.

Для позивача, як працівника АТ «Українська залізниця», профілактичне щеплення проти COVID-19 є обов`язковим, оскільки це передбачено наказом МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153, а відсторонення його від роботи через відсутність відповідного щеплення, передбачено постановою КМУ від 09.12.2020 року № 1236 (з відповідними змінами). Наведені нормативно-правові акти є обов`язковими до виконання.

Відповідач наполягає на тому, що право позивача на працю, визначене ст. 43 Конституції України, не порушено, оскільки трудові відносини з ним не припинено, за ним зберігається робоче місце. Підстави для відсторонення визначені статтею 46 КЗпП України у відповідача були наявні та у справі відсутні докази того, що позивач має такий стан здоров`я, що є перешкодою для вакцинації.

Відстороняючи від роботи позивача, забезпечувалося відвернення та попередження негативних наслідків, а саме поширення особливо небезпечної хвороби COVID-19.

Не погоджується відповідач й з висновком суду щодо стягнення середнього заробітку за період відсторонення позивача від роботи, оскільки, під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, за загальним правилом такому працівникові заробітна плата не виплачується та чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі, посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 03 серпня 2022 року, якою передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що заява відповідача АТ «Українська залізниця» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а апеляційне провадження у справі необхідно зупинити, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працює машиністом автомотриси в Криворізькій дистанції електропостачання регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» (а.с.12-15).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83 АТ «Укрзалізниця» включено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно листа-ознайомлення працівників ЕКЧ-45 структурного підрозділу «Криворізька дистанція електропостачання» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», 02.12.2021 року ОСОБА_1 ознайомлено з: пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з додатком; наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» з додатком; наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 року № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» з додатком; постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року № 83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» з додатком (в частині, що стосується АТ «Укрзалізниця»); списком пунктів щеплень та центрів масової вакцинації, який також доступний за посиланням https://list.covidl9.gov.ua.; з необхідністю отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19; з тим, що відмова або ухилення від обов`язкового проведення профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 може бути підставою для відсторонення від роботи з 09.12.2021 року; з необхідністю пред`явлення безпосередньому керівнику не пізніше 08.12.2021 року документу, який підтверджує вакцинацію проти COVID-19 однією чи кількома дозами вакцини, або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форма № 028-1/о), виданого закладом охорони здоров`я (а.с.16).

Позивач не пред`явив за місцем роботи у визначений строк, до 08.12.2021 року, документу, який підтверджує вакцинацію проти COVID-19 однією чи кількома дозами вакцини або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форма № 028-1/о).

Наказом начальника структурного підрозділу «Криворізька дистанція електропостачання» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 09.12.2021 року № 177/ос, ОСОБА_1 , машиніста автомотриси Гейківського району контактної мережі, відсторонили від роботи 09.12.2021 року, без збереження заробітної плати до дня фактичного щеплення проти COVID-19 або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 (форма № 028-1/о).

Після повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну, з 24.02.2022 року та на час воєнного стану, наказом МОЗ від 25.02.2022 року № 380 року зупинено дію наказу «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року № 2153.

Згідно з наказом начальника структурного підрозділу Криворізька дистанція електропостачання АТ «Укрзалізниця» від 01.03.2022 року № 34/ос, ОСОБА_1 допущений до роботи з 01.03.2022 року до завершення воєнного стану в Україні, на підставі наказу МОЗ «Про зупинення дії наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153» від 25.02.2022 року № 380 та його особистої заяви від 01.03.2022 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з оцінки доказів у справі за своїм внутрішнім переконанням, посилався на визначені статтею 46 КЗпП України підстави відсторонення працівників від роботи, де між іншим, можливий такий захід і в інших передбачених законодавством випадках, на статтю 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» стосовно можливості відсторонення працівників окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, від виконання зазначених видів робіт у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом. Разом з тим, за встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обов`язковість профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом sars-cov-2, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 не визначена, затверджений лише Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, тоді як рішення про проведення обов`язкового щеплення може приймати виключно Головний державний санітарний лікар, що не було зроблено, відтак відсторонення працівника, який входить до затвердженого наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153 Переліку, є незаконним, а отже позовні ОСОБА_1 щодо визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи ОСОБА_1 від 09.12.2021 № 177/ос є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки право позивача на працю з відповідною оплатою безпідставно порушене відповідачем шляхом видання оскаржуваного наказу, тому відповідача зобов`язано виплатити позивачу невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи, розрахунок якої має бути здійснено у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України щодо визначення середнього заробітку з моменту відсторонення по день фактичного допущення до роботи.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України зазначено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного

Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2022 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» в особі виробничого підрозділу Жмеринська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2022 року зазначено, що колегія суддів зобов`язана звернутися до використання повноважень ВП ВС задля забезпечення сталості та єдності судової практики щодо вирішення виключної правової проблеми, яка полягає в таких питаннях:чи є правомірним без ухвалення органом законодавчої влади відповідного закону, шляхом прийняття підзаконних актів, упровадження обмежень права на працю в Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженому наказом МОЗ України від 4 жовтня 2021 року № 2153, і постанові Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236, яке полягає у встановленні обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для певних працівників та запровадженні спеціального порядку відсторонення від роботи працівників, які відмовились або ухилилися від профілактичних щеплень проти COVID-19;чи є порушенням вимоги рівності конституційних прав і дискримінаційним установлення додаткових обмежень у вказаному Переліку, що полягають в обов`язковості профілактичних щеплень проти COVID-19 для працівників центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій і їх структурних підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, зокрема спеціальних закладів, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти й наукових установ незалежно від типу та форми власності й установлення обов`язку в постанові № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій здійснювати відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників і державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком та які відмовляються або ухиляються від цього (враховуючи що, наприклад, на працівників юридичних осіб приватного права чи інших працівників такі обмеження не поширюються);чи є національне законодавство з питань відсторонення від роботи працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 (Закони України «Про захист населення від інфекційних хвороб», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Інструкція про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, зазначений вище Перелік та постанова № 1236), таким, що дозволяє особі прогнозувати наслідки своєї поведінки, і яким чином мають застосовуватися норми цих правових актів з урахуванням того, що в них передбачено різне правове регулювання, яке суперечить Конституції України.

Оскільки, справи цієї категорії переважно малозначні в силу закону, то рішення Великої Палати Верховного Суду за наслідкам вирішення цієї правової проблеми має стати орієнтиром при вирішенні подібних справ судами першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року.

Призначено справу № 130/3548/21 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 09 листопада 2022 року.

Оскільки, правовідносини у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Укрзалізниця» та справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця про визнання відсторонення від роботи незаконним та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення є аналогічними, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ст. ст. 260, 381 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення провадження у справі задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження у справі №177/61/22 за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання відсторонення від роботи незаконним та зобов`язання виплатити заробітну плату за час незаконного відсторонення, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №130/3548/21.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: