Ухвала

26 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 175/4055/19

провадження № 61-11318св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

17 березня 2020 року у складі судді Озерянської Ж. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року у складі колегії суддів: Каратаєвої Л. О., Ткаченко І. Ю., Деркач Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Національний банк України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» про розірвання депозитних договорів та стягнення грошових коштів.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від

17 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано депозитний договір від 06 липня 2012 року № SAMDN7913 вклад «Стандарт» 12 місяців з особистим рахунком по вкладу № НОМЕР_3, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») шляхом оформлення «Заявления № SAMDN7913 На оформление вклада «Стандарт, 12 мес.» та стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь

ОСОБА_1 наступні грошові кошти:

суму вкладу разом з нарахованими процентами у валюті договору, підтверджену Національним банком України у витязі зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма №625) станом на 01 квітня

2014 року, в розмірі 201 267,11 дол. США;

проценти у валюті договору за період з 01 квітня 2014 року до 16 березня

2020 року в розмірі 69 710,14 дол. США;

3 % річних (підстава частина друга статті 625 ЦК України) у валюті договору

у межах позовної давності за останні три повні роки з 16 березня 2017 року до

16 березня 2020 року в розмірі 18 114,03 дол. США;

неустойку (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів») у межах позовної давності за останній рік з 16 березня 2019 року до 16 березня 2020 року в розмірі 5 250 857,63 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, які раніше на підставі договору банківського рахунку від 06 липня 2012 року

№ SAMDN4269 обліковувалися на картковому рахунку

№ НОМЕР_1 (скорочено № НОМЕР_2 ) картка «Депозит картка» (термін дії картки до 30 листопада 2014 року) у розмірі, підтвердженому Національним банком України у витязі зі «Звіту про концентрацію ризиків за пасивними операціями банку» (форма №625):

станом на 01 квітня 2014 року у валюті картки у розмірі 4 554,19 дол. США;

3 % річних (підстава частина друга статті 625 ЦК України) у валюті картки за порушення грошового зобов`язання шляхом блокування карткового рахунку

у межах позовної давності за останні 3 повні роки з 16 березня 2017 року до

16 березня 2020 року в розмірі 409,88 дол. США;

неустойку (підстава частина п`ята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення прав споживачів банківських послуг шляхом блокування карткового рахунку) у межах позовної давності за останній рік

з 16 березня 2019 року до 16 березня 2020 року в розмірі 118 814,26 грн.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі

9 605,00 грн.

У липні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк»подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: змінити мотивувальні частини рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року шляхом виключення з них певних фраз; рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду

в частині задоволених позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 01 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції. Цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2020 року до закінчення його перегляду

в касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 червня 2021 року касаційне провадження у справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) та справи № 761/16124/15-ц (провадження № 14-184цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2022 року письмові пояснення АТ КБ «ПриватБанк» залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2022 року справу призначено до судового розгляду.

У травні 2022 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про зупинення касаційного провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 199/3152/20.

На обґрунтування заяви банк посилається на те, що у цій справі розглядаються подібні правовідносини та аналогічні вимоги в частині стягнення з банку неустойки (пені), нарахованої позивачем на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому АТ КБ «ПриватБанк» вважає недоцільним розгляд цієї справи до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 752/25444/18 (провадження № 14-224цс21) та наведення правових висновків, які повинні забезпечити єдність позицій судів у вирішенні питання щодо принципу обчислення пені та визначення «бази» для її нарахування.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Зазначена відповідачем справа № 199/3152/20, що знаходиться на розгляді Великої Палати Верховного Суду, стосується інших правовідносин, зокрема щодо визначення переліку та критеріїв інших обставин, які суд враховує при зменшенні розміру неустойки, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України.

За установлених у цій справі обставин, зокрема припинення договору банківського вкладу на вимогу позивача та відсутності підстав для нарахування пені відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання щодо критеріїв, які підлягають врахуванню при зменшенні неустойки на підставі частини третьої статті 551 ЦК України, правового значення не мають.

Таких висновків, відмовляючи у задоволенні аналогічного клопотання, дійшов Верховний Суд у постановах від 11 травня 2022 року у справі № 757/54151/19 (провадження № 61-16428св21) та від 1 червня 2022 року у справі № 591/678/16-ц (провадження № 61-16011св21).

Таким чином, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зупинення касаційного провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко
І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук