Дата документу 25.10.2022 Справа № 336/3852/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 336/3852/20 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/1640/22 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Кухаря С.В.,

Крилової О.В.

при секретарі: Ільїній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікаваного об`єму та обсягу природного газу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікаваного об`єму та обсягу природного газу.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 11 листопада 2019 року працівники АТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 під час контрольного огляду вузла обліку газу встановили порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та пошкодження пломби державного повірника та стрічки «Бар`єр» № 6190545 на лічильнику за заводським № 274051. На момент виявлення порушення, об`єкт споживання відповідача забезпечений вузлом обліку G-6 МКМ № 274051, встановлений та прийнятий в експлуатацію 12 листопада 2013 року, який належить споживачу.

З урахуванням виявлених порушень представники Оператора ГРМ у присутності споживача склали акт про порушення № від 11 листопада 2019 року. Акт у порядку, визначеному Кодексом, підписали працівник AT «Запоріжгаз» та споживач ОСОБА_1 без зауважень.

На виконання вимог пункту 8 глави 5 розділу XI Кодексу, до акту про порушення внесено інформацію щодо: місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення - м Запоріжжя, вул. Південне шосе. 52 каб. 202; дату та час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення - 06 грудня 2019 року з 09-00 до 15-00: контактний телефон НОМЕР_1 .

У зв`язку з виявленням факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, Оператор ГРМ ініціював проведення експертизи ЗВТ у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

Так, 21 грудня 2019 року лічильник відповідача демонтовано для проведення експертизи, про що складено протокол № 000472 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.

За результатами проведеної експертизи 22 січня 2020 року складено акт № 0073, відповідно до якого виявлено несанкціоноване втручання і роботу ЗВТ прихованими заходами: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника - видалено фрагмент ущільнюючої прокладки вихідного патрубка лічильника, внаслідок чого об`єм газу, що проходить через лічильник, не обліковується або обліковується частково (не в повному обсязі). Пошкодження пломбувального матеріалу, на якому встановлено навісну повірочну пломбу на пломбувальному гвинті корпуса лічильника. Позаштатний режим роботи ЗВТ. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № С43619192.

У зв`язку з виявленням факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісія АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення прийняла рішення щодо задоволення акту про порушення № від 11 листопада 2019 року, що відображено в протоколі № 217 від 31 січня 2020 року.

З урахуванням викладеного, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з 12 листопада 2018 року до 11 листопада 2019 року з урахуванням усіх підключених газових приладів (плита газова -1 шт., газовий котел - 2 шт.), зареєстрованих осіб (зареєстровано 7 осіб) та опалювальної площі (481,7 м2) на суму 389587,14 грн.

10 березня 2020 року АТ «Запоріжгаз» направило на адресу відповідача акт-розрахунок про оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості разом з рахунком на його оплату рекомендованим листом з повідомленням. На день звернення до суду з позовом в добровільному порядку відповідач борг не сплатив.

Посилаючись на наведені обставини, АТ «Запоріжгаз» просило суд стягнути на його корись з ОСОБА_1 вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у сумі 389587,14 грн, а також судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року скасувати, прийняти нове про задоволення позовних вимог. Також скаржник просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Запоріжгаз» зазначає, що суд першої інстанції неповно встановив обставини, що мають значення для справи, неправильно оцінив докази, що стало причиною ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо складення акту про порушення, який став підставою для здійснення донарахування обсягу газу, з порушенням вимог чинного законодавства, а отже визнав не доведеним достатніми та допустимими доказами те, що споживачем ОСОБА_1 було здійснено втручання в роботу ЗВТ.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Балабко А.В. заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року залишити без змін.

24 жовтня 2022 року до апеляційного суду надійшли пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи, в яких зокрема позивач просила розглянути справу за її відсутності, вислухавши пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні представник скаржника - адвокат Рибалко Є.С. підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Балабко А.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Також у судовому засіданні надали свої пояснення свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частини перша, п`ята, шоста, сьома статті 81 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судове рішення, згідно зі ст. 263 ЦПК України, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (пункти 1 та 2 частини першої статті 264 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.

Так суд першої інстанції встановив, підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось сторонами, що 12 листопада 2013 року, згідно з актом № 008544 за адресою АДРЕСА_1 був встановлений лічильник газу, який був опломбований пломбою R12024686 та пломбою «Бар`єр» № 6190645.

11 листопада 2019 року контролер АТ «Запоріжгаз» ОСОБА_3 склала акт про порушення № , відповідно до якого у приватному будинку АДРЕСА_1 виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а також пошкодження пломби державного повірника та стрічки «бар`єр» № 6190545 на ППГ № 274051. Позаштатний режим роботи ЗВТ (а.с.20-21).

При цьому, зазначений акт не містить детального опису порушення, виявленого контролером, не містить конкретного визначення, в чому саме полягало несанкціоноване втручання в роботу лічильника та його позаштатний режим роботи, а також не вказано, якого роду пошкодження пломби та стрічки були виявлені контролером та не зазначено її номера.

Порушення було частково усунуто шляхом переопломбування ППГ охоронною пломбою та стрічкою «бар`єр» № В12434174 (відповідно до акту).

Акт підписаний ОСОБА_1 та контролером АТ «Запоріжгаз» Мірошниченко С.Є.

21 грудня 2019 року складено акт № 10432 про демонтаж-монтаж/пломбування засобу вимірювальної техніки, відповідно до якого був здійснений монтаж побутового лічильника газу (а.с. 74).

Відповідно до протоколу направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 21 грудня 2019 року лічильник направлено на експертизу (а.с. 22).

Згідно з актом експертизи лічильника від 22 січня 2020 року комісія у складі працівників АТ «Запоріжгаз» та працівника ДП «Запоріжжястандартметрологія» провела експертизу лічильника, під час якої виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом прихованих заходів: пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника - видалено фрагмент ущільнюючої прокладки вихідного патрубка лічильника, внаслідок чого об`єм газу, що проходить через лічильник, не обліковується або обліковується частково (не в повному обсязі). Пошкодження пломбувального матеріалу, на якому встановлено навісну повірочну пломбу на пломбувальному гвинті корпуса лічильника, позаштатний режим роботи ЗВТ (відсутність зміни показань при фактичній витраті) (а.с. 23).

31 січня 2020 року комісія розглянула акт про порушення № від 11 листопада 2019 року, однак, з наданої копії протоколу засідання комісії не виявилось можливим визначити, яке ж рішення комісія прийняла (не підкреслено чи задоволено акт про порушення повністю або частково) (а.с.29, 30).

Згідно з розрахунком необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу здійснено донарахування за період з 12 листопада 2018 року до 11 листопада 2019 року на суму 389587,136 грн.

Відповідно до копії договору № 47637 про надання населенню послуг з газопостачання від 08 лютого 2011 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», на момент укладення договору у споживача вже був встановлений лічильник газу (а.с. 66-69).

Також в матеріалах справи міститься копія акту про порушення № 472 від 21 грудня 2019 року, відповідно до якого встановлено порушення КГС: розділу ХІ пункт 3 пункт 2 глава 1 Несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Розділ ХІ пункт 3.1.2 Позаштатний режим роботи ЗВТ. ЗВТ демонтовано та направлено на експертизу. На даному акті ОСОБА_4 зазначено, що з актом вона не ознайомлена, складений без неї (а.с. 185-186).

Також відповідач надав фотографії лічильника газу № 274051 з пломбою, що очевидних зовнішніх ознак пошкодження не має.

Відповідно до копії витягу з ЄРДР 24 грудня 2019 року (а.с.119) за заявою ОСОБА_2 до ЄРДР було внесено відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України за фактом того, що 21 грудня 2019 року працівники «Запоріжгаз», знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 піж час зняття газового лічильника для перевірки зірвали бар`єр-стрічку з суматора лічильника.

Відповідно до висновку експертизи № 3-373 від 05 червня 2020 року (а.с. 153), проведеної в межах кримінального провадження № 0003422, було проведено дослідження приладу обчислення природного газу, за результатами якого визначено, що металева пломба, надана разом із лічильником, мастична пломба повірника та пломба-заглушка на лічильному механізмі слідів порушення після опломбування не мають, пломби-наклейки на лічильному механізмі мають пошкодження внаслідок стороннього впливу на верхню частину корпусу лічильного механізму в результаті динамічного руху без втручання в роботу пломб. Маркування та корпус металевої пломби слідів пошкодження чи втручання в пломбу після опломбування не мають.

На момент складання акту про порушення порядок проведення перевірки та складання таких актів був врегульований Кодексом газорозподільних систем.

Відповідно до розділу ХІ Порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог цього Кодексу підрозділу 5 Порядок оформлення акту про порушення, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: «відповідно до абз.3 п.1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (у тому числі, лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. Проаналізувавши зміст вказаного положення, слід констатувати правильність висновку суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням)».

Також, у постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року (справа № 922/1573/18) судом відхилено як необґрунтовані доводи скаржника про те, що підставою для донарахування обсягу природного газу відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ є факт експлуатації ЗВТ/лічильника газу з порушенням правил застосування такого засобу вимірювальної техніки всупереч вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність, оскільки згідно з наведеними положеннями Кодексу ГРМ підставою для донарахування обсягу природного газу є несанкціоноване втручання споживачем у роботу ЗВТ/лічильника газу, яке не було доведене відповідачем при розгляді даної справи.

Відповідно до висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 13 серпня 2020 року (справа № 535/746/18) встановивши, що роботу лічильника Візар G-4, заводський номер 0187220, який визнаний непридатним внаслідок перевищення допустимої похибки вимірювання, позивачем кваліфіковано як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, проте, факт наявності порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ з боку споживача, які можуть вплинути на результати вимірювання, що згідно з пунктом 6 глави 6 розділу Х Кодексу ГРМ кваліфікується як позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, позивачем доведено не було, а невідповідність метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 3336-96, що була виявлена в результаті експертизи лічильника газу представниками позивача, сама по собі не свідчить про порушення відповідачем порядку експлуатації комерційного вузла обліку та не може бути підставою для відповідальності споживача, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права та дійшли обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Отже, для підтвердження правомірності здійснених позивачем донарахувань об`ємів природного газу необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) споживача, за наявності неушкодженої пломби.

При цьому, згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави 1 Кодексу ГРМ для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу). Тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Аналогічна позиція знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року (справа № 914/2384/17) від 14 квітня 2021 року (справа № 509/4515/18).

Проте, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши акт про порушення від 21 грудня 2019 року № , акт № 0073 експертизи лічильника газу від 22 січня 2020 року, приймаючи до уваги висновок експертизи № 3-373 від 05 червня 2020 року, колегія суддів констатує відсутність в них беззаперечних даних про те, що споживач порушив вимоги щодо експлуатації ЗВТ, факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, при цьому, матеріалами справи також не доведено факту не облікованого споживання природного газу.

З вищенаведеного можна дійти висновку, що акт про порушення має складатись в присутності споживача та незаінтересованої особи або, за відсутності споживача, в присутності незаінтересованої особи.

Між тим, як видно з акту про порушення, незаінтересованої особи при проведенні перевірки та складенні акту не було, натомість представник ОСОБА_1 заперечував факт підписання нею акту про порушення.

При цьому, в акті про порушення від 21 грудня 2019 року не зазначено в чому конкретно виражені порушення Кодексу газорозподільних систем, не зазначено номеру пломби державного повірника. У ньому міститься лише загальне посилання на несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ та позаштатний режим лічильника газу, без будь-яких схематичних зображень або посилань на відсутність фрагменту ущільнюючої прокладки вихідного патрубку лічильника, наявність у вихідному патрубку лічильника стороннього отвору, тощо, також н зазначено характер пошкодження пломби державного повірника.

При цьому в акті про порушення № зазначено номер пломби на стрічці бар`єр № 6190545, натомість як при встановленні лічильника газу відповідно до акту від 12 листопада 2013 року лічильник був опломбований пломбою бар`єр 619645.

Які номери пломб були наявні при експертизі лічильника у акті експертизи не зазначено.

Колегія суддів погоджується із думкою суду першої інстанції про неможливість констатувати той факт, що саме ОСОБА_1 підписала протокол направлення ЗВТ на експертизу, адже у ньому зазначено два прізвища з боку споживача, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому підписи в акті про порушення та протоколі направлення ЗВТ на експертизу мають очевидні візуальні відмінності.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що акт про порушення, який став підставою для здійснення донарахування обсягу газу, складений з порушеннями вимог чинного законодавства, а отже, не міг бути підставою для проведення такого нарахування. Позивач не довів достатніми та допустимими доказами того, що споживач послуг здійснив втручання у роботу ЗВТ.

Крім того, колегія суддів зауважує, що для правильного визначення не облікованого об`єму природного газу (у разі встановлення несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ) необхідна інформація про кількість приладів, за допомогою яких споживач такий газ використовував, натомість розрахунок, наданий позивачем, таких даних не містить.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 рокуу цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 04 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: