Справа №442/393/22
Провадження №2/442/440/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2022 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Дрогобицької міської ради про визнання права власності на частку в будинку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/8 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те що вона від свого народження та по теперішній час проживає за адресою АДРЕСА_1 . По вказаній адресі вона проживала з матір`ю ОСОБА_5 , батьком ОСОБА_6 . 21.02.1996 помирає її батько не залишаючи після себе заповіту, та на момент його смерті спадкоємцями першої черги, які фактично прийняли спадщину були вона та її матір ОСОБА_5 . ЇЇ батькам належав на праві власності будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Так як після смерті батька частка, котра належала йому, повинна бути розподілена між спадкоємцями, котрі вступили в спадкові права, спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняли її матір та вона так як фактично проживали з ним на день смерті батька ОСОБА_6 . Фактично з моменту смерті її батька у неї виникло право на спадкування 1/2 частки майна, котрим володів її батько. Вона не зверталась до нотаріуса із проханням видачі свідоцтва про право спадщини за батьком у зв`язку із відсутністю потреби в такій реєстрації, так як безперешкодно проживала в спірному будинку та проти її права власності заперечень від родичів не було. Влітку 2021 р. всупереч до її прав на спадкове майно по смерті батька її брат, відповідач по справі ОСОБА_2 зажадав її виселення з батьківського будинку. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О.. У зв`язку з тим, що перед нею до Дрогобицької державної нотаріальної контори після смерті батька зверталася моя покійна матір ОСОБА_5 то по смерті батька спадкова справа уже відкривалась та перебуває в архіві Дрогобицької державної нотаріальної контори. З цих підстав її заява та долучені документи були передані для розгляду до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.01.2022 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної кантори було відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно. Вказує, що спірний будинок належав до колгоспного двору, при цьому такими, що не втратили право на частку в майні колгоспного двору були ОСОБА_6 (її батько), ОСОБА_5 (її матір), ОСОБА_2 (її брат) - відповідач ОСОБА_3 (її брат) - відповідач ОСОБА_4 (її брат), а відтак, частки кожного у майні колгоспного двору становили по 1/4 його частині. ОСОБА_6 , якому на день смерті належала 1/4 частка в майні колгоспного двору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкова справа після його смерті нею не заводилася, спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняли дружина спадкодавця - ОСОБА_5 її мати, та вона як його донька, які фактично проживати з ним на день смерті. Оскільки, після смерті батька вона не подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини то вона успадкувала після нього 1/8 спірного будинковолодіння ( 1/4 : 2).

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022.

Підготовчі судові засідання 17.03.2022, 31.03.2022, 05.05.2022, 17.05.2022, 08.06.2022 відкладались у зв`язку з неявкою позивача та її представника, за клопотаннями представника позивача.

17.05.2022 відповідач ОСОБА_2 подав суду письмове заперечення відносно позовних вимог позивача, яке долучено до матеріалів справи.

17.05.2022 ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_1 про залучення до участі в справі в кості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів старосту с. Нагуєвичі та с. Унятичі задоволено.

08.06.2022 ухвалою суду заяву представника позивача про виключення залучену третю особу у даній цивільній справі старосту с.Нагуєвичі та с.Унятичі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів задоволено, залучено на стороні відповідачів Дрогобицьку міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

14.06.2022 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду на 27.06.2022.

02.09.2022 від представника третьої особи Дрогобицької міської ради надійшло клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі за наявними у справі матеріалами, при вирішенні справи покладається на думку суду.

Ухвалою суду від 19.09.2022 клопотання представника позивача про витребування доказів у даній цивільній справі задоволено, витребувано у Дрогобицької міської ради копію заяви та долучених до неї документів, на підставі яких було прийнято рішення виконкому Нагуєвицької сільської ради від 23.02.2007 року № 11 про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого 25.04.2007 року виконавчим комітетом Нагуєвицької сільської ради ОСОБА_5 на будинок АДРЕСА_1 .

05.10.2022 від представника Дрогобицької міської ради поступила заява в якій зазначено, що перелічені в ухвалі суду від 19.09.2022 копії документів відсутні в розпорядженні Дрогобицької міської ради та виконавчого комітету.

Оскільки в судові засідання, які призначались судом на з`являлись відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і як з`ясовано судом, що останні перебувають за межами України, проти розгляду справи у їх відсутності не заперечили особи, які беруть участь у справі, судом було прийнято рішення про розгляд даної справи у їх відсутності.

Одночасно судом було прийнято рішення про розгляд справи у відсутності представника третьої особи Дрогобицької міської ради, так як остання виклала свою позицію у поданому клопотанні та просила розглядати справу у її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Щербан Н.Т. позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти вимог позовної заяви з підстав які ним викладені в письмовому запереченні, в яких вказав, що 14 липня 2021 року Верховним судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного го суду було винесено постанову у справі №442/7960/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на частину майнако лишнього колгоспного двору. В рамках розгляду вказаної вище справи, Верховним Судом встановлено: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , який був його батьком та позивача по даній справі. Після його смерті, на підставі рішення Нагуєвицької сільської ради від 23 лютого 2007 року, право власності на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 було оформлено на його дружину - ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , яка була його матір`ю та позивача ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_5 , право власності на спадщину за заповітом, а саме на спірний житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за ним ОСОБА_2 .

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 . Постановою Верховного Суду у справі №442/7960/17 від 14 липня 2021 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Вказав, що частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, ще якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відзначив, що він ОСОБА_2 є єдиним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом на право спадщини за заповітом, видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В. від 11 травня 2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 204. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на частку будинку в порядку спадку відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_7 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до довідки Нагуєвицької сільської ради № 1195 від 04.10.2017 згідно по господарських книг у вищевказаному будинку станом на 1991 були зареєстровані ОСОБА_6 , голова будинку, ОСОБА_5 , дружина, ОСОБА_4 , син, ОСОБА_3 , син, ОСОБА_1 , донька, ОСОБА_8 , зять та ОСОБА_9 , внук.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Кушніра О.І. від 04.01.2022 вбачається, що заявником, позивачем по справі ОСОБА_1 не було подано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 . Згідно довідки БТІ заявлене майно перебуває у власності іншої особи. Згідно даних державного реєстру речових прав заявлене майно не перебуває у власності спадкодавця, а тому нотаріусом було відмовлено позивачу у даній справі ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про на спадщину.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2016, яке посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Радзієвською О.В., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_5 , 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є її син, відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями розташованого в АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.04.2007 виконавчим комітетом Нагуєвицької сільської ради на підставі рішення від 23.02.2007 за № 11, право власності зареєстроване Дрогобицьким державно-комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 25.04.2007, реєстраційний номер 18652392.

З матеріалів справи вбачається, що постовою Львівського апеляційного суду від 13.11.2020, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовано, ухвалено в цій частині нову постанову, якою ці позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/8 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11 травня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В. у спадковій справі №29/2015 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1 , та державну реєстрацію речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний будинок за ОСОБА_2 скасовано. В решті рішення суду залишено без змін.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 встановлено, що позивачка ОСОБА_10 є дочкою, а відповідач ОСОБА_2 сином, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

З довідки Нагуєвицької сільської ради від 04 жовтня 2017 року вбачається, що згідно з погосподарськими книгами будинок АДРЕСА_1 станом на 01 січня 1991 року належав до колгоспного двору; будинок збудовано у 1952 році. У будинку були зареєстровані: ОСОБА_6 (голова будинку), ОСОБА_5 (дружина), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_10 (дочка), ОСОБА_8 (зять), ОСОБА_9 (онук) (а. с. 1113, т. 1).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі рішення Нагуєвицької сільської ради від 23 лютого 2007 року оформлено право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86,7 кв. м, житловою площею 51,3 кв. м, на ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 травня 2016 року ОСОБА_2 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями на АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У постановах від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 662/1922/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 308/3775/14-ц, міститься правова позиція про те, що позовна давність може бути з астосована лише, якщо вимоги про захист порушених прав або інтересів є обґрунтованими, у разі необґрунтованості таких вимог, вони не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, а не у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 17.05.2022 року подав до суду заяву в якій заперечив проти позовних вимог позивача ОСОБА_1 та покликався на частину 4 ст. 82 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, ще якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказав, що відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджував про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на частку в будинку в порядку спадкування слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Дрогобицької міської ради про визнання права власності на частку в будинку в порядку спадкування, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 28.10.2022.

Суддя Р.Г. Коваль