У Х В А Л А

Іменем України

31 жовтня 2022 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Гринчак О.І.

за участю:

секретаря судових засідань Чехун Ю.В.

представника відповідача Пивовар Н.Г.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Туринської В.Є.,

розглядаючи у підготовчому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Відділу приватизації державного житлового фонду в особі Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до Відділу приватизації державного житлового фонду в особі Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_3 , в якій просить:

- визнати недійсним розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 225 від 27.07.2017 про передачу в приватну власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право власності квартири АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_4 на підставі розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 225 від 27.07.2017.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 23.11.2021.

16.11.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, а також, на виконання вимог ухвали суду від 05.10.2021, копію розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 225 від 27.07.2017.

23.11.2021 від представника позивача - адвоката Новика М.С. надійшла заява-клопотання про відкладення розгляду справи.

23.11.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона зазначає, що є власницею квартири АДРЕСА_1 , а тому рішення суду може вплинути на її право володіння вказаним майном. До заяви додано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.02.2019.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 листопада 2021 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 . Розгляд справи відкладено на 17.01.2022.

17.01.2022 представником третьої особи ОСОБА_1 - адвокатом Туринською Валентиною Євгенівною подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яка обґрунтована тим, що свідоцтво на право власності відповідно до розпорядження органу приватизації було видане ОСОБА_4 . Тобто, відповідачем у справі, крім Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, повинен бути ОСОБА_4 . Відповідно до ухвали Деснянського районного суду у справі № 754/9624/16-ц від 19.02.2021 ОСОБА_4 є померлим, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Враховуючи те, що документи на право приватизації подаються безпосередньо особою, яка звертається до органу приватизації, тому третя особа вважає, що дані правовідносини не допускають правонаступництва, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 січня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у справі № 754/13110/21 залишено без задоволення, оскільки позивачка, визначаючи склад учасників даного спору, не вказала ОСОБА_4 як відповідача у справі.

Розгляд справи відкладено на 17.03.2022. Однак 17.03.2022 розгляд справи не відбувся. Наступне підготовче засідання призначено на 14.07.2022.

12.07.2022 від представника позивача надійшла заява-клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує та просить задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

14.07.2022 від представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни надійшли письмові пояснення щодо позову, згідно з якими представник просить в частині позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації № 225 від 27.07.2017 про передачу в приватну власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 відмовити; в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності квартири АДРЕСА_1 закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Також у підготовчому засіданні 14.07.2022 представником ОСОБА_1 - адвокатом Туринською Валентиною Євгенівною заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що даний позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У розгляді справи оголошено перерву до 12.10.2022 для надання можливості представнику третьої особи підготувати клопотання у письмовому виді.

11.10.2022 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення у справі, в яких вона просить постановити ухвалу про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У розгляді справи оголошено перерву до 31.10.2022.

У підготовчому провадженні ОСОБА_1 просила не розглядати її пояснення від 11.10.2022, водночас підтримала заявлене клопотання про закриття провадження у справі. Представник відповідача підтримала заявлене клопотання. Представник третьої особи поклалася на розсуд суду.

Суд ухвалив залишити без розгляду пояснення ОСОБА_1 від 11.10.2022.

Водночас при вирішенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у справі, заявленого 14.07.2022, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 826/11308/18 зазначено:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За змістом статті 1, статті 8 Закону № 2482-XII наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом № 2482-XII.

Згідно з частиною одинадцятою статті 8 цього Закону спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду, вирішуються судом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства розглядаються спори щодо права особи на житло (приватизація житла, взяття на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, або зняття з такого обліку, надання житла, користування жилим приміщенням у будинку державного чи приватного жилого фонду, житлово-будівельних кооперативів, у гуртожитках, встановлення автономного опалення у приміщенні державного житлового фонду, зняття з реєстраційного обліку місця проживання за наявності спору, зобов`язання органу влади чи органу місцевого самоврядування здійснити необхідні дії щодо утримання в належному стані житлового будинку, виселення, а також спори щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків тощо). Такі спори є житловими (цивільними) спорами, незалежно від участі у справі суб`єкта владних повноважень як відповідача.

Перед судом порушено питання про правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень розпорядження про приватизацію.

Однак, слід звернути увагу на те, що зазначений акт органу місцевого самоврядування застосовується одноразово та вичерпує свою дію фактом його виконання (у цьому випадку - виданням свідоцтва про право власності). При цьому відносини з приводу приватизації наймачем квартири державного житлового фонду, внаслідок чого йому як власнику видано свідоцтво про право власності на цю квартиру, є приватноправовими, а спори у них підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Отже, спірні правовідносини є відносинами з передачі квартири з державної власності у приватну власність, результатом чого є набуття у приватну власність об`єкта нерухомого майна.

Ураховуючи наведене, спір у цій справі не є публічно-правовим, тому Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для відмови у відкритті провадження адміністративним судом у справі».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2020 року у справі № 398/52/14-а, в якій також зазначено, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із житлових відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, при вирішенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у даній справі суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 3 квітня 2019 року у справі № 826/11308/18 та від 04 вересня 2020 року у справі № 398/52/14-а.

Зі змісту позовної заяви убачається, що передумовою звернення позивачки до суду з цим позовом стала необхідність захисту права на житло та права на участь у приватизації житла, а також заперечення правомірності набуття права власності внаслідок приватизації квартири іншою особою (її батьком одноосібно).

Тому, суд приходить до висновку, що правовідносини, що склалися між сторонами, є цивільно-правовими та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі, оскільки в цьому випадку є спір про право цивільне, а саме про визнання прав, свобод та інтересів, що виникають із житлових відносин.

З огляду на зазначене, підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у справі № 754/13110/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Відділу приватизації державного житлового фонду в особі Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності, немає.

Керуючись ст. 255, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Туринської Валентини Євгенівни про закриття провадження у справі № 754/13110/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Відділу приватизації державного житлового фонду в особі Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , про визнання недійсним розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 04.11.2022.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК