Номер провадження 2/754/62/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 10.11.2022)

10 листопада 2022 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Гончаренко М.М., справа № 754/12399/20

ОСОБА_1 - позивач 1 за первісним позовом і відповідач 1 за зустрічним позовом

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - позивач 2 за первісним позовом і відповідач 2 за зустрічним позовом та представником якої є ОСОБА_1

ОСОБА_3 - відповідач 1 за первісним позовом і позивач 1 за зустрічним позовом

ОСОБА_4 - відповідач 2 за первісним позовом і позивач 2 за зустрічним позовом

Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - третя особа 1 (залучена за первісним позовом)

Орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації - третя особа 2 (залучена судом)

Вимоги позивачів за первісним позовом: усунення перешуод в користуванні власністю, вселення та визначення порядку користування житловим приміщенням

Вимоги позивачів за зустрічним позовом: припинення права власності на частку у спільномумайні співвласників

Дунь В.В. - адвокат ОСОБА_1

Оніщенко В.М. - адвокат ОСОБА_3 і ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючи від свого імені та імені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до суду з позовом, вимоги якого подавались у новій редакції і в якому позивачі просять: 1) встановити порядок користування кв. АДРЕСА_1 за яким: виділити в користування ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жилу кімнату площею: 12,3 кв. м.; виділити в користування ОСОБА_4 жилу кімнату площею: 17,3 кв. м.; виділити в користування ОСОБА_3 жилу кімнату площею: 12,4 кв. м.. Місця загального користування: ванну кімнату, вбиральню, кухню, коридор залишити в спільному користуванні. 2) зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у користуванні 5/24 частиною та 1/8 частиною кв. АДРЕСА_1 шляхом їх вселення в кв. АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 пред`явили зустрічний позов, вимоги якого подавались у новій редакції і в якому просять; 1) припинити право власності ОСОБА_1 на 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 ; 2) стягнути з депозитного рахунку Деснянського районного суду м. Києва на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію (кошти) в сумі: 256081 грн., що внесені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за належні ОСОБА_1 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 ; 3) визнати за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у рівних долях право власності на 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 ..

Після подання первісного позову ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2020 відкрито провадження у справі № 754/12399/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

Також відповідачем 3 за первісним позовом був ОСОБА_8 ..

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 30.12.2020.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.02.2021 було зупинено провадження у справі № 754/12399/20 до залучення до участі у справі правонаступника померлого ОСОБА_8 ..

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.02.2021 зобов`язано П`ятнадцяту Київську державну нотаріальну контору надати суду інформацію чи заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_8 ..

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.06.2021 зобов`язано приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу направити до суду завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_8 ..

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.10.2021 поновлено провадження у справі № 754/12399/20.

Після прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, внесеною до протоколу судового засідання ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2021 суд перейшов до розгляду справи № 754/12399/20 із спрощеного в загальне провадження.

Внесеною до протоколу судового засідання ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні адвокат Дунь В.В. первісний позов підтримав, а зустрічний позов не визнав повністю.

ОСОБА_4 у судовому засіданні первісний позов не визнала повністю, а зустрічний позов підтримала.

ОСОБА_3 , адвокат Оніщенко В.М. та треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Від адвоката Оніщенко В.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Від обох третіх осіб до суду надійшли клопотання/заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Адвокат Дунь В.В. і ОСОБА_4 не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності ОСОБА_3 , адвоката Оніщенко В.М. та третіх осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_3 , адвоката Оніщенко В.М. та третіх осіб до суду не надійшло.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності ОСОБА_3 , адвоката Оніщенко В.М. та третіх осіб.

Вислухавши адвоката Дунь В.В. і ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у рівних долях були власниками кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23.04.2001.

ОСОБА_9 (відповідач 2 за первісним позовом і позивач 2 за зустрічним позовом) змінила своє прізвище на ОСОБА_11 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.11.2008.

ОСОБА_1 (позивач 1 за первісним позовом і відповідач 1 за зустрічним позовом) перебувала з 24.11.2010 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.11.2010.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивач 2 за первісним позовом і відповідач 2 за зустрічним позовом) є дочкою ОСОБА_1 (позивач 1 за первісним позовом і відповідач 1 за зустрічним позовом) і ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.05.2012.

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про смерть від 05.07.2019.

ОСОБА_1 (позивач 1 за первісним позовом і відповідач 1 за зустрічним позовом) після смерті свого чоловіка є власницею 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.07.2020.

Також після смерті ОСОБА_10 по 1/8 частині від 1/3 спадкової частини кв. АДРЕСА_1 успадкували: ОСОБА_8 , як батько (у наступному помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_3 , як мати (відповідач 1 за первісним позовом і позивач 1 за зустрічним позовом), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дочка (позивач 2 за первісним позовом і відповідач 2 за зустрічним позовом), що підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.07.2020.

Після смерті ОСОБА_8 належну йому за життя 1/24 частину кв. АДРЕСА_1 успадкувала дочка ОСОБА_4 (відповідач 2 за первісним позовом і позивач 2 за зустрічним позовом), що підтверджується нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.07.2021.

На час вирішення даного спору судом сторони є співвласниками кв. АДРЕСА_1 , частки яких у праві власності на квартиру становлять, зокрема, ОСОБА_3 9/25 частин (1/3 + 1/24 (1/8 від 1/3)), ОСОБА_4 9/25 частин (1/3 + 1/24 (1/8 від 1/3)), ОСОБА_1 5/24 частин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1/24 (1/8 від 1/3)).

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Прецидентна практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоди у вселенні та в користуванні частками у праві власності на кв. АДРЕСА_1 позивачі за первісним позовом та адвокат Дунь В.В. суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

Суду навіть не надано доказів, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взагалі намагались вселитись у кв. АДРЕСА_1 і коли саме.

Тому, позовні вимоги за первісним позовом про зобов`язання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у користуванні 5/24 частиною та 1/8 частиною кв. АДРЕСА_1 шляхом їх вселення в кв. АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають за недоведеністю доказами наявності неправомірних дій/бездіяльності зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та які б свідчили і давали правові підстави для притягнення останніх до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 24.03.2021 за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна, квартира, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 54,1 кв. м. і житловою площею: 30,5 кв. м..

Позивачі за зустрічним позовом просять припинити право власності ОСОБА_1 на 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 та визнати за позивачами за зустрічним позовом у рівних долях право власності на 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 і стягнути з депозитного рахунку суду на користь ОСОБА_1 внесену на депозитний рахунок суду суму: 256081 грн. - компенсації вартості 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 .

У той же час позивачі за зустрічним позовом не заперечують проти збереження та залишення у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 1/24 частини кв. АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 176 СК України, 1. Батьки зобов`язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. 2. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Згідно ст. 317 ЦК України, 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-ІІІ, Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог адвокат Дунь В.В. посилається на те, що належне ОСОБА_1 житло за адресою: АДРЕСА_2 на час вирішення спору не придатне для проживання і в той же час ОСОБА_2 , 21.04.2012 в силу свого віку не може без матері самостійно проживати в кв. АДРЕСА_1 .

Будь-яких конкретних та беззаперечних правових доказів, які спростовували вищезазначені доводи адвоката Дунь В.В. у заперечення проти зустрічного позову, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та адвокат Оніщенко В.М. суду не надали і судом таких доказів не здобуто.

З урахуванням викладеного в задоволенні зустрічного позову відмовляється за недоведеністю можливості саме на час вирішення судом спору припинити право власності ОСОБА_1 на 5/24 частин кв. АДРЕСА_1 без порушення саме житлових прав ОСОБА_1 та її дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Що ж стосується позовних вимог за первісним позовом про визначення порядку користування кв. АДРЕСА_1 , то суд при їх вирішенні виходить з наступного.

Відповідно до технічного паспорта, спірна трикімнатна кв. АДРЕСА_1 складається з трьох ізольованих одна від одної кімнат жилими площами: 12,4 кв. м., 12,3 кв. м. та з якої є вихід на лоджію-балкон, 17,2 кв. м. та з якої є вихід на лоджію-балкон, а також місць загального користування: ванної кімнати, вбиральні, кухні, коридору.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 358 ЦК України, 1. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. 2. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. 3. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. 4. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Сторони, як співвласники не можуть самостійно визначити порядок користування кв. АДРЕСА_1 .

Перевіряючи можливість визначення порядку користування кв. АДРЕСА_1 за запропонованим позивачами за первісним позовом варіантом суд у судовому засіданні встановив наступне.

Загальна житлова площа квартири становить: 41,9 кв. м..

Позивачі за первісним позовом просять виділити в користування ОСОБА_4 жилу кімнату площею: 17,3 кв. м., а ОСОБА_3 виділити в користування жилу кімнату площею: 12,4 кв. м..

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та адвокат останніх Оніщенко В.М. повністю заперечують проти первісного позову.

Суду не надано і судом не здобуто жодних конкретних правових та беззаперечних доказів, які б свідчили про наявність у позивачів за первісним позовом взагалі правових підстав для визначення порядку користування кв. АДРЕСА_1 , а саме між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , а тому, позовні вимоги за первісним позовом у частині визначення порядку користування квартирою за яким ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виділити кожній окремо в користування по одній кімнаті задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 з урахуванням часток кожної з них у праві власності на квартиру мають кожна окремо право власності на 41,9 : 24 х 9 = (після математичного округлення) 15,71 кв. м. - жилої площі.

ОСОБА_1 з урахуванням її частки у праві власності на квартиру має право власності на 41,9 : 24 х 5 = (після математичного округлення) 8,73 кв. м. - жилої площі.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням її частки у праві власності на квартиру має право власності на 41,9 : 24 х 1 = (після математичного округлення) 1,75 кв. м. - жилої площі.

8,73 + 1,75 = 10,48 кв. м..

15,71 + 15,71 = 31,42 кв. м..

17,2 кв. м. (жила площа однієї кімнати) + 12,4 кв. м. (жила площа однієї кімнати) = 29,6 кв. м..

29,6 кв. м. : 2 = 14,8 кв. м..

Вищевикладене свідчить, що у разі виділення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в окреме для них двох користування кімнати жилою площею: 12,3 кв. м. та виділення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в окреме для них двох користування кімнат жилими площами: 12,4 кв. м. і 17.2 кв. м., призведе до збільшення жилої площі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зменшення житлової площі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ..

Вказане відповідно зменшення та збільшення жилої площі є незначним і не перешкоджає в даному конкретному випадку, визначенню порядку користування кімнатами квартири за вищезазначеним варіантом.

Крім того, саме по собі визначення порядку користування кімнатами квартири не тягне за собою відповідного збільшення та зменшення часток у праві власності на квартиру. Частки сторін у праві власності на квартиру, залишаються незмінними.

Сторони, як співвласники, не змогли в позасудовому порядку домовитись про порядок користування спірними кімнатами квартири.

З урахуванням викладеного та з метою недопущення виникнення між сторонами конфліктної ситуації суд вважає за можливе визначити порядок користування квартирою за яким: виділити ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в окреме на двох користування жилу кімнату площею: 12,3 кв. м. з лоджією-балконом, а ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виділити в окреме на двох користування жилу кімнату площею: 17,3 кв. м. з лоджією-балконом і жилу кімнату площею: 12,4 кв. м., а місця загального користування: ванну кімнату, вбиральню, кухню, коридор залишити в спільному користуванні сторін.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про неможливість визначення вищевказаного порядку користування квартирою, суду не надано і судом таких доказів не здобуто.

Крім того сторони не позбавляються можливості в майбутньому вирішувати питання, як зміни визначеного порядку користування так і на поділу квартири.

За таких обставин, первісний позов задовольняється частково, а в задоволенні зустрічного позову відмовляється.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, 1. Судовий збір справляється: у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розмір відшкодування судових витрат суд враховує ставки судового збору, які діяли на час подання первісного позову, а також лише часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом про визначення порядку користування квартирою та відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом про визначення порядку користування квартирою в частині виділення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , кожній в окреме користування по одній кімнаті.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Визначити порядок користування кв. АДРЕСА_1 за яким: виділити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в окреме на двох користування жилу кімнату площею: 12,3 кв. м. з лоджією-балконом; виділити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) і ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) в окреме на двох користування жилу кімнату площею: 17,3 кв. м. з лоджією-балконом і жилу кімнату площею: 12,4 кв. м.. Місця загального користування: ванну кімнату, вбиральню, кухню, коридор залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 280,27 грн. - судового збору.

Стягнути з ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ): 280,27 грн. - судового збору.

У задоволенні зустрічного позову відмосити.

Понесені позивачами за зустрічним позовом судові вирати покласти на позивачів за зустрічним позовом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: