Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1332/20 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В.
Категорія 68 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Галацевич О.М., Борисюка Р.М.,

секретаря судового засідання Бірюченка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 289/1332/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 червня 2022 року, ухвалене суддею Мельником О.В. у м. Радомишлі (повний текст виготовлено 06.06.2022),

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та після уточнення позовних вимог просила визнати, що нажиті під час шлюбу з відповідачем автомобілі «Dachia logan» та «Volkswagen LT35» є спільною сумісною власністю подружжя, поділити вказане майна, виділивши автомобіль «Dachia logan» у власність позивачу, а автомобіль «Volkswagen LT35» у власність відповідачу та зобов`язати відповідача сплатити компенсацію різниці вартості автомобілів в сумі 102 106,96 грн та судові витрати. На обґрунтування зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2006 року до 18 червня 2020 року. За час шлюбу за спільні кошти вони придбали автомобілі «Dachia logan» та «Volkswagen LT35». У визначенні вартості автомобілів позивач посилалась на роздруківки з вебсайту: https://auto.ria.com//, згідно яких «Dachia logan» коштує 103 556,90 грн та «Volkswagen LT35» - 307 770,82 грн. Оскільки згоди щодо поділу вказаного майна сторони не досягли, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 червня 2022 року позов задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно: автомобіль «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль «Volkswagen LT35», 2004 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 930,94 грн судового збору та 7 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку скаржника, районний суд неправомірно не взяв до уваги надані учасниками розрахунки середньої вартості спірних автомобілів, виконані не фахівцями оціночної діяльності, що суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц. Відповідач проти визначеної вартості автомобіля «Volkswagen LT35» не заперечував, суд експертизи не призначав, тому подані докази, на думку представника скаржника, є належними та відповідають вимогам процесуального закону.

Крім того, представник скаржника звернув увагу на відчуження відповідачем автомобіля «Volkswagen LT35» після подання позову до суду з метою уникнення розподілу майна у судовому порядку, а також здійснив спробу продажу автомобіля «Dachia logan».

Представник скаржника також зазначив, що суд безпідставно здійснивши поділ автомобіля «Dachia logan», який належить позивачу, вийшов за межі позовних вимог.

Разом з тим, представник вказав, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн є справедливою та співмірною із витраченим часом та складністю справи, просив стягнути з відповідача судовий збір 2 848,86 грн та витрати на оцінку автомобіля 1 200,00 грн.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, а також стягнути витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу вважав необґрунтованою, просив в її задоволенні відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі т а вимог заявлених у позовній заяві, суд апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України).

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України).

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 травня 2006 року по 18 червня 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Визнаючи автомобілі об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції посилався на те, що вищезазначене майно було набуте подружжям під час шлюбу.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 червня 2022 року в частині визнання автомобілів «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 та «Volkswagen LT35», 2004 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»).

Згідно довідки Регіонального сервісного центру МВС у Житомирській області ТСЦ № 356 від 14 травня 2020 року за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з 18 липня 2017 року по час видачі довідки (т. 1 а.с. 14).

ТОВ «Всеукраїнська оціночна компанія» 19 червня 2020 року проведена оцінка транспортного засобу та визначено ринкову вартість автомобіля «Dachia logan» державний номерний знак НОМЕР_1 , що становить 124 970,00 грн (т. 1 а.с. 15-19).

З інформації з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області № 31/6-740 від 15 квітня 2021 року вбачається, що згідно з базою даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС з 16 червня 2017 року по 04 листопада 2020 року за ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб «Volkswagen LT35», 2004 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Велика Палата Верховного Суду у справі № 209/3085/20 від 08 лютого 2022 року зробила висновок, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача компенсації вартості автомобіля «Volkswagen LT35» районний суд врахував, що ОСОБА_2 здійснив відчуження транспортного засобу на користь третіх осіб, загальним правилом при поділі майна частки чоловіка та дружини є рівними та компенсація підлягає стягненню, проте вартість вищевказаного автомобіля належними та допустимими доказами не доведена. Така позиція вказаним висновкам Великої Палати Верховного суду не суперечить.

Матеріали справи містять інформацію із вебсайту «AUTO RIA» щодо середньої вартості автомобіля «Volkswagen LT35», проте законом встановлені певні вимоги щодо звіту про оцінку майна.

Так, згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону (частина перша статті 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оціночна діяльність може здійснюватися, зокрема, у формі консультаційної діяльності, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі.

З аналізу викладеного вбачається, що надана скаржником порівняльна інформація вебсайту «AUTO RIA» щодо середньої вартості автомобіля «Volkswagen LT35» не є належним доказом вартості автомобіля в розумінні Глави 5 ЦПК України.

До апеляційної скарги скаржником долучений експертний висновок ПП ОСОБА_5 № 08-06/22 від 08 червня 2022 року, згідно якої ринкова вартість автомобіля «Volkswagen LT35», 2004 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 349029,40 грн (т. 1 а.с. 213-228).

Проте, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В порушення зазначених положень, скаржником не заявлено клопотання про долучення до справи зазначеного звіту, як і не вказано обставини, що перешкоджали подачі даного звіту до суду першої інстанції, тому останній апеляційним судом не приймається.

Також на думку колегії не заслуговує на увагу ВИТЯГ зі звіту про оцінку транспортного засобу «Dachia logan», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , складений 19 червня 2020 року ТОВ «Всеукраїнська оціночна компанія» (т.1 а.с. 15-19), оскільки експертний висновок наданий не в повному обсязі (с. 2, 3, 13, 19-23), що на думку колегії не може розцінюватися як беззаперечний доказ. Районний суд також критично поставився до такого звіту.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо вартості автомобілів «Volkswagen LT35» та «Dachia logan», належні та допустимі докази їх вартості у суду відсутні, тому вирішення питання поділу транспортних засобів із компенсаційними виплатами без встановлення ринкової вартості транспортних засобів, на думку колегії, є неможливим.

З врахуванням викладеного вище не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, що при винесенні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не правильно надав оцінку доказам.

Також не заслуговують на увагу посилання представника скаржника щодо неврахування районним судом факту відчуження відповідачем автомобіля «Volkswagen LT35» після подання позову, мотиви відмови у поділі даного автомобіля та стягнення грошової компенсації його вартості обґрунтовано викладені в мотивувальній частині рішення та не потребують додаткового аналізу. Разом з тим, визнавши за кожним з подружжя право власності по Ѕ частині автомобіля «Dachia logan» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині, з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позову Радомишльським районним судом Житомирської області та часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із розподілом судових витрат судом першої інстанції та вважає за необхідне, з урахуванням обсягу задоволених вимог судом апеляційної інстанції та клопотання представника відповідача, стягнути з відповідача на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 06 червня 2022 року скасувати в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності по Ѕ частині автомобіля «Dachia logan» 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 07.11.2022