ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Суми

Справа №592/13498/21

Номер провадження 22-ц/816/879/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.

учасники справи:

позивач держава в особі Окружної прокуратури міста Суми,

відповідачі: Сумська міська рада, ОСОБА_1 ,

третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Сумської міської ради Момот Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Окружної прокуратури м. Суми на ухвалуКовпаківського районного суду м. Суми від 21липня 2022 року, в складі судді Князєва В.Б., ухваленув м. Суми.

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду вжовтні 2021 року, позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради № 6153 МР від 18.12.2019 «Про надання ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1 », яким затверджено проект землеустрою та надано в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0410 га з кадастровим номером :02:003:0764 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0764 від 20.02.2020, укладений ОСОБА_2 та Сумською міською радою. Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Сумської області Момота Ю.М. про державну реєстрацію права оренди громадянки ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0764 (номер запису про право оренди в Реєстрі 35627380, індексний номер 51284235 від 24.02.2020). Стягнути з Сумської міської ради, ОСОБА_1 на його користь кошти, витрачені на сплату судового збору в розмірі 6810 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зацепін В.С. подав до суду клопотання, в якому просив суд закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Своє клопотання аргументував тим, що підставою для скасування оскаржуваного рішення є розташування за адресою АДРЕСА_1 нежитлового приміщення загальною площею 677,5 кв.м., складовою частиною якого є підприємство торгівлі та харчування «А» мансарда «м/с» прибудова «а», вимощення «І-ІІІ», а саме ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Вказує, що торгівля є підприємницькою діяльністю, а відповідач використовує земельну ділянку для провадження комерційної (підприємницької) діяльності та є підприємцем. Таким чином, даний спір виник між органом прокуратури, органом місцевого самоврядування та господарюючим суб`єктом, з огляду на що не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2022 року закрито провадження у справі.

Роз`яснено позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Сумської області.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвалюючи оскаржувануухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки існує спір між державою, Сумською міською радою та ОСОБА_1 саме, як суб`єктом господарювання, і цей спір пов`язаний зі здійсненням останньою підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці.

Не погоджуючись із вказаноюухвалою, окружною прокуратурою подалаапеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувануухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що спірна земельна ділянка передана відповідачу ОСОБА_1 в оренду саме як фізичній особі. Крім того, договір оренди земельної ділянки ОСОБА_1 було підписано як фізичною особою. Також земельна ділянка, що передавалася відповідачу в оренду для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а не для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до КВЕД ОСОБА_1 , що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та громадських формувань, остання здійснює діяльність у сфері надання послуг перукарнями та салонами краси, а не діяльність у сфері ресторанного господарства. Надання у власність або оренду земельної ділянки не залежить від наявності у фізичної особи статусу підприємця. Таким чином вказаний спір підлягає розгляду саме за правилами цивільного, а не господарського судочинства.

Від Сумської міської ради до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому остання не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Від відповідача ОСОБА_1 та третьої особи відзив і заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, оскільки правові позиції викладені у постановах ВС стосуються обставин даної справи і застосовані судом першої інстанції правильно.

Представник Сумської міської ради та державний реєстратор міської ради в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. До апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просив слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумської міської ради від 18.12.2019 року № 6153-МР затверджено проект землеустрою та надано в оренду ОСОБА_1 , як фізичні особі, а не фізичній особі - підприємцю земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0410 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0764 строком на 10 років. Орендна плата за користування земельною ділянкою складає 1 % на рік від нормативної грошової оцінки землі. (а.с.14-15).

20.02.2020 року між Сумською міською радою та громадянкою ОСОБА_1 на підставі рішення Сумської міської ради від 18.12.2019 року № 6153 МР «Про надання в оренду ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_1 » було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0410 га з кадастровим номером :02:003:0764. Вказану землю було надано в оренду строком до 18 грудня 2029 року. Зазначена земельна ділянка надана в оренду ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 18-24).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.10.2021 року, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0764 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.43-44).

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частинами 2, 3 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Згідно із статтею 20 ГПК України Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визначенні предметної юрисдикції справ необхідно враховувати суб`єктний склад такого спору, суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

За змістом ч. 1 ст. 1- 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що укладаючи договір оренди земельної ділянки відповідач ОСОБА_1 діяла саме як фізична особа, а не як господарюючий суб`єкт і одержала в оренду земельну ділянку не для здійснення господарської діяльності, а для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Висновки суду першої інстанції стосовно того, що відповідач ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем і, що надана їй в оренду земельна ділянка межує із земельною ділянкою, що використовується в підприємницькій діяльності свідчать про те, що вказаний спір належить розглядати за правилами господарського судочинства є передчасними та помилковим, оскільки в матеріалах справи відсутня її заява про виділення її спірної земельної ділянки в оренду, а вказані обставини не свідчать про те, що між Сумською міською радою та відповідачем ОСОБА_1 виникли саме господарські правовідносини, наявність яких є визначальною при віднесенні спору до компетенції господарських судів.

З огляду на зміст та характер спірних правовідносин, суб`єктний склад цього спору колегія суддів вважає, що спір з урахуванням вимог статті 19 ЦПК України підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанціїпідлягає скасуванню.

В зв`язку з тим, що цивільна справа підлягає вирішенню по суті в суді першої інстанції, питання розподілу судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті.

Питання відшкодування окружній прокуратурі фактично понесених судових витрат щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає вирішенню при завершенні розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Окружної прокуратури міста Суми задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 липня 2022 року про закриття провадження в даній справі скасувати і направити для продовження розгляду до цього ж суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2022 року.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина