Справа № 145/795/22
Провадження №2/145/826/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2022 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - ПАТ "СК "УСГ") про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилалися на те, що 14 серпня 2020 року близько 19 год.00 хв. в селі Селище Тиврівського району Вінницької області по вулиці Замковій відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія", номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем марки ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_4 , який є їх сином. Від отриманих тілесних травм їх син помер у реанімаційному відділенні лікарні. В зв"язку з цим позивачі як батьки загиблого сина отримали непоправну шкоду, яка полягає у моральній шкоді та витратах понесених на поховання їх сина. Станом на дату настання ДТП відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров"ю та/або життю третіх осіб була застрахована у відповідача за договором обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4557688, який діяв на момент настання ДТП - 14 серпня 2020 року. 15 серпня 2020 року за фактом даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за № 000149 за ч.2 ст.286 КК України та розпочато досудове розслідування. У вказаному кримінальному провадженні обвинувальний акт направлено до суду для розгляду по суті, однак кримінальне провадження на даний час судом не розглянуто. Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахованою, позивачі вирішили відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача. Їх загиблий син на момент смерті одружений не був, дітей не мав, був зареєстрований і проживав разом з батьками - позивачами. За розрахунками позивачів, граничний ліміт страхового відшкодування, виходячи з лімітів, визначених п.27.3 ст.27 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та кола осіб, які мають право на одержання страхового відшкодування за спричинену моральну шкоду становить 56 676 грн. (12 х 4 723 грн. /мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня станом на дату настання ДТП, визначена ст.8 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік"/), що підлягає виплаті рівними частинами між батьками загиблого ОСОБА_4 . Отже, частка, яка припадає на кожного з батьків становить 28 338 грн. Позивачі намагалися досудово врегулювати спір, з цією метою їх представник звертався до відповідача із відповідними заявами, однак такі заяви відповідачем залишені без реагування.

З урахуванням наведеного, просять суд стягнути з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 28 338 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду та 7 751 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені нею витрати на поховання загиблого сина - ОСОБА_4 ; стягнути на користь ОСОБА_2 28 338 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду та 3 400 грн. страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені ним витрати на поховання загиблого сина - ОСОБА_4 .

Разом з позовною заявою 28 липня 2022 року представник позивачів надав суду заяву про продовження строку надання доказів сплати судових витрат, пов"язаних із наданням правничої допомоги, попередньо повідомивши суд про орієнтований розмір таких витрат в сумі по 30 000 грн., понесених кожним з позивачів.

Заперечуючи проти позовних вимог 26 вересня 2022 року представник відповідача ОСОБА_5 надав відзив, в якому зазначав, що на даний час у відповідача відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачам, так як на даний час відсутнє рішення, яке набрало законної сили у кримінальному провадженні № 145/1961/20 за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди, в якій загинув син позивачів. При розгляді даного спору з метою визначення правильного розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суду необхідно з`ясувати чи був загиблий одружений, чи мав дітей. Щодо відшкодування витрат на поховання позивачеві ОСОБА_2 , то таке право на відшкодування шкоди в сумі 3 400 грн. є недоведеним, оскільки такі витрати, як свідчать матеріали справи були понесені позивачкою ОСОБА_1 . Розмір витрат на правову допомогу в сумі по 30 000 грн., які просять стягнути позивачі на користь кожного з відповідача вважає завищеним, безпідставним та таким, що не підтверджено жодним доказом. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 29 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 вересня 2022 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено розгляд справи.

На розгляд справи позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_6 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Надали суду заяву, в якій просили розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю і просили суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача на розгляд справи до суду не з"явився, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року близько 19 год.00 хв.в селі Селище Тиврівського району Вінницької області по вулиці Замковій відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки "Шкода Октавія", номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення із автомобілем марки ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_4 . Від отриманих тілесних травм останній помер у реанімаційному відділенні лікарні.

За фактом даної ДТП Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно обвинувального акту за висновком судово-медичної експертизи № 761 від 27 серпня 2020 року, проведеної під час досудового розслідування, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла (політравми). Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_4 є причинний зв`язок.

Вказаний обвинувальний акт направлено для розгляду до Тиврівського районного суду Вінницької області, однак як встановлено судом на момент розгляду даної справи, кримінальне провадження за даним обвинувальним актом не розглянуто.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 17 серпня 2020 року виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 10.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого вказані - "батько" ОСОБА_2 , "мати" - ОСОБА_7 .

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 03 січня 2006 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно ОСОБА_8 .

З матеріалі справи вбачається, що загиблий ОСОБА_4 дружини, дітей не мав. Був зареєстрований та проживав до смерті разом з батьками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .

Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу марки "Шкода Октавія", номерний знак НОМЕР_1 , на момент настання ДТП була застрахована у ПАТ «СК "УСГ" згідно полісу №АО4557688 (діючого станом на 14.08.2020 року).

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_9 зверталася до ПАТ "СК "УСГ": 28 серпня 2020 року із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду; 28 серпня 2020 року із заявами на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 28 338 гривень та витратами на поховання в розмірі 7 751 гривня.

Позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_9 звертався до ПАТ "СК "УСГ": 28 серпня 2020 року із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду; 28 серпня 2020 року із заявами на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із моральною шкодою в розмірі 28 338 гривень та витратами на поховання в розмірі 3 400 гривень.

Листом від 16 листопада 2021 року відповідач повідомив позивачів про призупинення розгляду їх справи в зв"язку з наданням додаткових документів, зокрема, рішення суду по вказаній дорожньо-транспортній пригоді.

З копії рахунку замовлення № 000812 , накладної та квитанції від 15 серпня 2020 року вбачається, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на поховання сина в сумі 7 751 грн.

З копії товарного чеку від 15 серпня 2020 року видно, що позивачка ОСОБА_1 понесла витрати на поховання сина ОСОБА_4 в сумі 3 400 грн.

Правовідносини пов`язані з відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо - транспортною пригодою врегульовані нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 3 ст.988 ЦК України передбачено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Стаття 27 вказаного Закону до поняття «шкода, пов`язана зі смертю потерпілого» включає, зокрема, моральну шкоду, витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

У відповідності до пункту 27.3. ст. 27 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

За змістом п.27.4 ст.27 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ( ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Згідно ч.ч.2-5 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даному випадку факт смерті сина позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок ДТП, яка відбулася 14 серпня 2020 року, на думку суду, є достатньою обставиною для встановлення факту спричинення їм моральної шкоди, яка підлягає стягненню у заявленому ними розмірі та яка відповідає критеріям розумності та справедливості.

Приймаючи до уваги, що граничний розмір страхового відшкодування моральної шкоди визначений законодавцем для страховика обмежено 12 мінімальними розмірами заробітної плати (п.27.3 ст. 27 Закону № 1961-IV ), яка на момент ДТП була встановлена у розмірі 4 723 грн., то зі страховика на користь позивачів підлягає стягненню така моральна шкода в загальному розмірі 56 676 грн. (4 723 грн. х 12), що виплачується рівними частинами кожному з батьків загиблого ОСОБА_4 .

Таким чином частка, яка припадає відшкодуванню позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до п.27.3 Закону дорівнює 28 338 грн. (56 676 /2).

Стягуючи зі страхової компанії на користь позивачів моральну шкоду, пов`язану із смертю сина, суд виходить з того, що відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу не звільняє від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, так як цивільно-правова відповідальність застрахована, тому відшкодовувати шкоду повинна страхова компанія.

При цьому судом встановлено, що позивачам як батькам загиблого належить 100 % страхового відшкодування спричиненої моральної шкоди у зв`язку зі смертю їх сина. Загиблий ОСОБА_4 був неодружений, дітей не мав, проживав з батьками.

Тому суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через відсутність судового рішення у кримінальному провадженні за фактом ДТП, в якому загинув син позивачів.

Що стосується шкоди, пов`язаної із витратами на поховання, суд вважає що такі заявлені вимоги позивачами обґрунтовані, однак підтверджені достовірними доказами лише позивачкою ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_2 просить стягнути на його користь таку шкоду в сумі 3 400 грн. посилаючись на товарний чек від 15 серпня 2020 року, однак згідно такого чеку ці кошти сплачено ОСОБА_1 , яка позовних вимог щодо їх стягнення не заявляла.

Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про стягнення саме на користь позивачки ОСОБА_1 страхового відшкодування, як грошової компенсації за понесені нею витрати на поховання загиблого сина - ОСОБА_4 в сумі 7 751 грн. В стягненні таких витрат в сумі 3 400 грн. на користь ОСОБА_2 суд відмовляє за їх недоведеністю належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст.1166,1187,1201,1194 ЦК України, ст.ст.263-265 ЦПК Украни, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (, 03038 м.Київ, вулиці Івана Федорова,32 -А) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканки АДРЕСА_1 , 28 338 (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім) гривень страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду та 7 751 (сім тисяч сімсот п"ятдесят одна) гривня страхового відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблого сина - ОСОБА_4 .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (, 03038 м.Київ, вулиці Івана Федорова,32 -А) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , мешканця АДРЕСА_1 , 28 338 (двадцять вісім тисяч триста тридцять вісім) гривень страхового відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду.

В іншій частині позову, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2022 року.

Суддя Копилова Л. В.