Справа № 724/390/22
Провадження № 2/724/238/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2022 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

21.02.2022 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування своєї позовної заяви позивач зазначає, що шлюб між її матір`ю, ОСОБА_3 і батьком, ОСОБА_2 розірвано 24 лютого 2021 року за рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області у справі № 724/1932/20. Позивач, є рідною донькою Відповідача. За рішенням Хотинського районного суду Відповідач виплачував аліменти на утримання ОСОБА_1 на користь матері, оскільки вона перебував на її утриманні.

Після досягнення повноліття ОСОБА_1 проживає із матір`ю ОСОБА_3 . За сімейним станом є не одруженою та не працевлаштованою. На даний час проходить навчання на І курсі факультету фізичної культури Кам`янець-Подільського національного університету імені Івана Огієнка.

Позивач вказує, що ОСОБА_2 є працездатним і тому може сплачувати аліменти. Відповідач протягом тривалого часу не цікавиться життям дочки в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Не проявляє ініціативи щодо зустрічей чи проведення часу спільно.

Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву в повному обсязі та стягнути на користь повнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти на її утримання з батька - ОСОБА_2 в сумі 2500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутності позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно є студентом І курсу факультету фізичної культури денної форми навчання, державна основа. Період навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року, що підтверджується довідкою від 21.01.2022 року № 22/15.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.02.2021 року справа № 724/1932/20 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Позивач в своїй позовній заяві при визначенні розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача, виходить з того, що вона навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, будь яких інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності вона не має.

З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжує навчання на денній формі навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, сплатою за гуртожиток.

Також, суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку, з матеріалів справи не вбачається даних про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу.

Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред`явлення даного позову до суду і на період навчання доньки, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись главою 16 СК України, ст. ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с.Білівці Дністровського району Чернівецької області паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 06.10.1997 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн., щомісячно починаючи стягнення з 21.02.2022 року і до закінчення навчання 30.06.2025 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у мажах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с.Білівці Дністровського району Чернівецької області паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 виданий Хотинським РВ УМВС України в Чернівецькій області 06.10.1997 року) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 31.10.2022 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ