Справа № 199/3948/22
(2/199/1854/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

02.11.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 02 серпня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та різні характери. Через відсутність взаєморозуміння між сторонами постійно виникали суперечки, неприязне відношення, сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, тому шлюбні відносини та ведення спільного господарства фактично припинено з серпня 2021 року, і позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просила шлюб розірвати.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, проте в тексті позовної заяви виклала клопотання про розгляд справи за своєї відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 247 ЦПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 02 серпня 2017 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №1201, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва (а.с.5-зворот).

Як встановлено судом в ході розгляду справи у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України, не спростовується матеріалами справи і не заперечувалось сторонами, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем остаточно припинені, спільного господарства сторони не ведуть, не підтримують тісних стосунків, притаманних подружжю та сім`ї, що зробило існування шлюбу в кінцевому рахунку неможливим.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України.

Так, відповідно до ст.ст.7, 18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України, ст.51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.104 СК України підставою для припинення шлюбу є його розірвання.

За змістом ст.ст.105-107, 109, 110 СК України така форма припинення шлюбу як його розірвання у випадку наявності у подружжя спільних неповнолітніх дітей, небажання подружжя за обопільною згодою подати до суду заяви про розірвання шлюбу можлива за позовною заявою одного з подружжя на підставі рішення суду.

У відповідності до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.ст.114, 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ту обставину, що подружжя стосунки не підтримує, шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені тривалий час та більше не відновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач в цьому підтримує позивача, сторони зберігати шлюб не бажають, враховуючи інтереси кожного з подружжя та їх спільної дитини, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачем в тексті її позовної заяви не висловлено намір змінювати її теперішнє прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, ст.ст.10, 294 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін « ОСОБА_4 ».

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, які складаються зі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 992,40 гривень (а.с.8), керуючись положеннями ст.ст.133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою при зверненні до суду судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.51 конституції України, ст.ст.3, 7, 18, 21, 24, 56, 104-107, 109, 110, 112-115 СК України, ст.ст.4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 142, 211, 223, 240, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 02 серпня 2017 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом №1201, розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін « ОСОБА_4 ».

У порядку розподілу судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ), судовий збір в розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко