Справа № 216/7546/21
Провадження № 2/216/1475/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2022 року місто Кривий Ріг
Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю:секретаря судового засідання: Авшаряна С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
27 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позовна заява мотивована тим, що 23.11.2021 з вимоги приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. позивач дізналася, що у вказаного виконавця перебуває на виконанні виконавче провадження № 67308006 від 28.10.2021 з примусового виконання виконавчого напису № 1190 виданого 23.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67308006 від 28.10.2021, звернено стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № КRKRG100150888, посвідченого 30.07.2007 передано в іпотеку акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, задоволено вимоги позивача шляхом стягнення заборгованості за кредитом 20 458,85 доларів США, заборгованість за відсотками 31 383,65 доларів США, комісії 4400 доларів США, пеню 85 439,81 доларів США, всього 141 682,30 доларів США, що за курсом НБУ на 20.11.2018 становить 3 933 784,83 грн, та з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису складає 3 937 284,83 грн.
Також, постановою приватного виконавця від 28.10.2021 було накладено арешт на нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 62,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної суми винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 4 331 013,31 грн.
Позивач вважає виконавчий напис нотаріуса таким, що підлягає скасуванню, оскільки він немає жодної заборгованості перед відповідачем, та не укладав з ним кредитних договорів. Також позивач не отримував від відповідача вимоги з описом вкладення про усунення порушення виконання зобов`язань від нотаріуса. На момент вчинення спірного виконавчого напису діяла редакція Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким було передбачено для видачі виконавчих написів обов`язковість нотаріально посвідченої угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. Однак, незважаючи на те, що будь якого кредитного договору між позивачем та відповідачем не укладалося, та не посвідчувалось нотаріально, приватний нотаріус видав виконавчий напис, чим порушив вимоги закону. Посилаючись на вищевказані обставини позивач просила суд задовольнити позов.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. знаходиться виконавчий напис № 1190 виданого 23.04.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., та за яким звернено стягнення на нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки № КRKRG100150888, посвідченого 30.07.2007 передано в іпотеку акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна, задоволено вимоги позивача шляхом стягнення заборгованість за кредитом 20 458,85 доларів США, заборгованість за відсотками 31 383,65 доларів США, комісії 4400 доларів США, пеню 85 439,81 доларів США, всього 141 682,30 доларів США, що за курсом НБУ на 20.11.2018 становить 3 933 784,83 грн, та з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису складає 3 937 284,83 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.17-18).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 28.10.2021 накладено арешт на нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 62,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної суми винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 4 331 013,31 грн (а.с.21-22).
Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»).
Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право винило в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц.
В ході судового розгляду акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» не надано суду доказів на підтвердження того, що нотаріусу було надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема оригінал кредитного договору, або його нотаріально посвідчену копію, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором.
Отже, дослідивши обставини справи, перевіривши їх наданими належними та допустимими доказами, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн, а всього 1362 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищенаведеного, керуючись статтями ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 81, 89, 128, 133, 137, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 23 квітня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1190 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 4 331 013,31 грн (чотири мільйони триста тридцять одна тисяча тринадцять гривень тридцять одна копійка).
Стягнути з товариства з акціонерного товариство комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 грн (тисяча триста шістдесят дві гривні).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 6, офіс 9;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, прим. 50, офіс 309.

Суддя Ю.В.Онопченко