Справа № 703/2729/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку зазначеного під літерою «А» (загальною площею 90,8 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м.), житлових прибудов під літерами «А1,а2», літньої кухні під літерою «Б», душу під літерою «Д», погребу під літерою «П/д», убиральні під літерою «У», гаражу з оглядовою ямою під літерою «Г», зливної ями, огорожі «1,2,3,4», який належав померлому на підставі Біржевої угоди купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами від 12 лютого 1997 року посвідченої дочірнім підприємством «Смілянська біржа Джі-Ай-Пі» товарної біржі «Київська біржа нерухомості «Джі-Ай-Пі» зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під № 1-91/97.

Позивач прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 так як постійно проживав разом із спадкодавцем та шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В.

Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння (біржева угода) не був посвідчений нотаріально. Тому позивач звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове домоволодіння в порядку спадкування по закону, оскільки він позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак представник позивача, - адвокат Холодняк В.М., подав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі позивача та його представника, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане 24 квітня 2021 року Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.9).

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 16 березня 1990 року відділом РАЦС Смілянського міськвиконкому Черкаської області вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 доводиться сином померлого ОСОБА_2 (а.с. 8).

У статті 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України визначено для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З листа приватного нотаріуса Черкаського району Черкаської області Таран Г.В. № 133/01-16 від 17 жовтня 2022 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся його син ОСОБА_1 . Вказане також підтверджується копією заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 11 жовтня 2021 року.

Відтак, суд прийшов до висновку, що позивач є спадкоємцем першої черги по закону, так як є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та прийняв спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, звернувшись із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса.

Згідно копії договору купівлі-продажу будинку від 12 лютого 1997 року посвідченої дочірнім підприємством «Смілянська біржа Джі-Ай-Пі» товарної біржі «Київська біржа нерухомості «Джі-Ай-Пі», зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під № 1-91/97 ОСОБА_2 є власником житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Вказане також об`єктивно підтверджується довідкою № 595-о виданою Смілянським відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 07 вересня 2022 року (а. с. 14).

Згідно копії рішення Смілянської міської ради Черкаської області № 12-103/VII від 18 лютого 02016 року вулиця 5 Грудня в м. Сміла перейменовано на вулицю 1 Грудня (а.с. 20).

Згідно постанови приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 вересня 2022 року, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , нотаріусом зазначено, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав. Так, згідно підпункту 4.12 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 (надалі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У відповідності до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Всупереч цього ОСОБА_1 , надав договір купівлі-продажу, що був зареєстрований Смілянською біржею (філією ТБ "Київська Біржа нерухомості Джі-Ай-Пі") 12 лютого 1997 року за № 1-91/97, та який є недійсним, оскільки згідно вимог ст. 227 Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 p. № 1540-VI вказаний договір нотаріально не посвідчений. На підставі викладеного, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Судом встановлено, що правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння не був нотаріально посвідчений за життя спадкодавця, відтак за вказаних обставин спадкоємець ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька, відтак звернення позивача до суду з даним позовом є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2 , однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, йому відмовлено у його видачі, оскільки ним не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно померлого.

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент укладення правочину) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, відповідно до статті 47 цього Кодексу. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Частиною 2 ст. 47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент укладення правочину) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент укладення правочину) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до змісту ст.153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року чинній на момент укладення правочину) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956 XII ( в редакції чинній на момент укладання біржової угоди) не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. (з наступними змінами) речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.49 ЗУ «Про власність» володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом, третейським судом.

За умовами договору купівлі-продажу будинку від 12 лютого 1997 року посвідченої дочірнім підприємством «Смілянська біржа Джі-Ай-Пі» товарної біржі «Київська біржа нерухомості «Джі-Ай-Пі», зареєстрованої в реєстрі обліку біржевих угод під № 1-91/97 сторонами досягнуто всіх умов, які передбачені в угоді, що підтверджено підписами сторін та Біржева угода зареєстрована в Смілянському відділку КП «ЧООБТІ». Відтак з письмових доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що за життя спадкодавець ОСОБА_2 правомірно набув право власності на будинок по АДРЕСА_3 та правомірно ним володів, а після його смерті відкрилася спадщина на вказане майно.

Жодних доказів на спростування факту належності спадкодавцю ОСОБА_2 будинковолодіння АДРЕСА_4 матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Положеннями частин 1,2 статті 186 ЦК України передбачено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На стягненні судових витрат із відповідача, які складаються із судового збору в сумі 992 грн. 40 коп., позивач не наполягав.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392,1217, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_4 , що згідно технічного паспорта житловий будинок значиться під літерою «А» (загальна площа 90,8 кв.м., житлова площа 50,4 кв.м.), житлові прибудови під літерою «А1, а2» літня кухня під літерою «Б», душ під літерою «Д», погріб під літерою «П/д», убиральня під літерою «У», гараж з оглядовою ямою під літерою «Г», зливна яма, огорожа « 1,2,3,4», що залишився після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2022 року.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Смілянська міська рада Черкаської області, юридична адреса: вул.. Незалежності, буд. 37, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ- 25874705.

Головуючий: Ю. В. Крива