РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року

м. Рівне

Справа № 570/5689/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/1331/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Гордійчук С.О., Хилевича С.В.,

секретар - Пиляй І.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2020 року, у складі судді Гладишевої Х.В., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

21 липня 2020 року адвокат Негрей О.М., який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на нерухоме майно, що належить відповідачці ОСОБА_2 на праві власності.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено. В порядку забезпечення позову накладено арешт на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:036:0030, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 23214889, з об`єктом незавершеного будівництва (житловий будинок) з надвірними будівлями вартістю 167551 грн., що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року та постановою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 660000 гривень основного боргу, 23217,50 гривень трьох процентів річних, 221100 гривень втрат від інфляції за час прострочення, всього 904317,50 гривень та судовий збір у розмірі 3251,26 гривень.

05 жовтня 2022 року з апеляційною скаргою на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2020 року про забезпечення позову звернувся ОСОБА_3 , вказуючи, що він не брав участі у справі, проте вважає, що оскаржуваною ухвалою суду порушені його права.

ОСОБА_3 зазначає, що два об`єкти нерухомості, на які було накладено арешт, а саме: житловий будинок, загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер :07:035:0494, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область, з 20 грудня 2013 року перебувають у нього в іпотеці за нотаріально посвідченим договором. За рахунок вказаного майна має бути виконано виконавчий лист Рівненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 570/3003/18. Отже, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про забезпечення позову та наклавши арешт на вказане майно ОСОБА_2 порушив права ОСОБА_3 як іпотекодержателя та унеможливив виконання рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_2 на його користь за рахунок вказаного майна. Просить ухвалу суду скасувати в частині накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не приходили.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи до судового засідання суду апеляційної інстанції не з`явились. В заявах на адресу суду просили відкласти розгляд справи, однак повідомлені сторонами причини неявки до суду визнано колегією суддів неповажними, справа розглянута відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, представника особи, який звернувся з апеляційною скаргою, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, її відповідність нормам процесуального та матеріального права, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою, оскільки ОСОБА_2 може відчужити належне їй майно, що ускладнить чи унеможливить виконання судового рішення.

Відповідно до положень частин 2, 3 статті 352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

З матеріалів, що додані ОСОБА_3 до апеляційної скарги вбачається, що 20 грудня 2013 року між ОСОБА_3 (іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Самсонюком Ф.П., реєстровий № 1114. Згідно умов вказаного договору іпотеки іпотекодавець передає в заставу іпотекодержателю житловий будинок житловою площею 85,3 кв. м., загальною площею 178,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, загальною площею 0,1228 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене майно передається в іпотеку, як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики від 20 грудня 2013 року, укладеного між сторонами цього договору на суму 371000 гривень, що на день укладання договору позики становила еквівалент суми 46415,61 доларів США. Накладено заборону на відчуження предмета іпотеки.

Згідно даних єдиного реєстру судових рішень, рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 570/3003/18 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 314 049,13 грн суму заборгованості за договором позики; 1 466 547,56 грн процентів за користування позикою, а всього 2 780 596,69 грн.

Вказаним рішенням суду було встановлено, що на забезпечення виконання договору позики сторонами було укладено договір іпотеки вказаного вище майна.

Рішення суду набрало законної сили.

01 лютого 2021 року Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі № 570/3003/18.

02 листопада 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі № 570/3003/18.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Враховуючи, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2020 року у справі № 570/3003/18 встановлено, що майно, на яке оскарженою ухвалою про забезпечення позову накладено арешт, було передано в іпотеку ОСОБА_2 як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей ОСОБА_3 , колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що оскаржувана ухвала порушує права ОСОБА_3 , як стягувача, та призводить до негативних наслідків, що в свою чергу впливає на виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2020 року в частині накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткову відмову у задоволенні заяви адвоката Негрея О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 22 липня 2020 року скасувати в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Негрея Олександра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :07:035:0494, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 46, площею 0,1228 га, що знаходиться в с. Великий Олексин, Рівненський район, Рівненська область,

- житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: , загальною площею 178,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий І. В. Вейтас

Судді С. О. Гордійчук

С. В. Хилевич