Справа №: 148/1493/22
Провадження № 2/148/502/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

за участю секретаря Носулько К.П.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку з повідомленням сторін в м. Тульчин цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що АТ «Таскомбанк» на підставі договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 отримав право вимоги до відповідачів за наступних підстав: 04.08.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано кредитний договір № відповідно до якого ОСОБА_1 було надано грошові кошти в сумі 136050,00 грн на 36 місяців зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, згідно з договором. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань, між кредитором та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № -П від 04.08.2020. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, тобто ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Однак в порушення договору відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплачував щомісячні мінімальні платежі), у зв`язку з чим станом на 08.07.2022 утворилась заборгованість у сумі 191 277,15 грн, просить стягнути вказану суму в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № від 04.08.2020 року та відшкодувати понесені витрати при зверненні до суду в розмірі судового збору.

Представник позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк», за довіреністю Бондаренко М.Г. (а.с.65), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відповідно до частин 1,3-5 судовими повістками, частини 9 за вказаним у позовній заяві номером мобільного телефону та розміщенням оголошення на офіційній сторінці порталу судової влади згідно з частинами 11-12 статті 128 ЦПК України.

У відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України).

Відповідачі не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 договору факторингу № 200921 від 20.09.2021 вбачається, що АТ "Такомбанк" є правонаступником всіх прав вимоги належних ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (а.с.18-28).

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 08.07.2022 заборгованість відповідачів перед банком становить 191277,15 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 126969,78 грн, заборгованість за річними процентами 16980,74 грн, заборгованість за щомісячними процентами 47326,63 грн (а.с.35).

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідачка порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Статтею 599 передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 статті 1048 УК України передбачено слідуюче: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України).

У підпункті 4.3 Договору поруки № -П від 04.08.2020 зазначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого встановленого цим договором порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Таким чином, оцінюючі зібрані докази в їх сукупності та враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ Універсал Банк не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржниками обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, а тому наявні правові підстави для стягнення солідарно з відповідачів суми заборгованості.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № від 04.08.2020 забезпеченого договором поруки № -П від 04.08.2020 відповідачами з ТОВ «Фінансова компанія Центр фінансових рішень» (а.с.8-17), на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. 20.06.2021 на підставі договору факторингу № 200921 позивач набуває права вимоги від відповідачів, у зв`язку з чим 11.01.2022 та 05.08.2022 звертається до останніх з повідомленням вимогою щодо сплати заборгованості (а.с.52-56) Станом на 08.07.2022 року загальна сума заборгованості відповідачів перед АТ «Таскомбанк» становить 191 277,15 грн (а.с.36-51).

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь акціонерного товариства «Таскомбанк» 191277,15 грн, заборгованість за кредитним договором № від 04.08.2020 забезпеченого договором поруки № -П від 04.08.2020.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із 2869,16 гривні сплаченого судового збору, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 525-527, 530, 553-554, 543, 598-599, 610, 615, 626, 628-629, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 211, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ-09806443, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30), заборгованість за кредитним договором № від 04.08.2020, яка станом на 08.07.2022 становить 191277,15 грн, а також суму судового збору в розмірі 2869,16 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О.Дамчук