Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
"07" листопада 2022 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Чех Н.А.,
за участі секретаря судового засідання - Буткевич Л.В.,
перевіривши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про виселення,
02.10.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено рішення по вказаній справі, яким позовні вимоги задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки, в частині виселення відмовлено.
20.04.2021 року Київський апеляційний суд виніс постанову, якою апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишив без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року залишив без змін.
19.01.2022 року Верховний Суд розглянув касаційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та виніс постанову, якою рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20.04.2021 року в частині позовних вимог про виселення, і застосування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» скасував, в цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
14.07.2022 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 . Рішення не оскаржувалось, набуло законної сили.
До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити питання щодо стягнення понесених позивачем судових витрат в першій, апеляційній та касаційній інстанціях.
Перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи установлено, що при постановленні рішень Дніпровським районним судом м. Києва 02.10.2019 року та 14.07.2022 року не вирішено питання щодо судового збору, який був сплачений позивачем у розмірі 1 762,00 грн.
З урахуванням задоволених позовних вимог, з повнолітніх відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 762,00 грн., а саме, з кожного по 881,00 грн.
Вирішення питання щодо стягнення судового збору за розгляд апеляційної скарги та касаційної скарги не відноситься до компетенції суду першої інстанції.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 141, 258, 259, 264, 265, 270, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Апеляційна скарга на додаткове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: