З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" жовтня 2022 р. Справа № 596/632/22
Провадження № 2/596/273/2022
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді Митражик Е.М.
при секретарі судового засідання Кузик М.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, просить стягувати з відповідача аліменти на її утримання як дружини в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною трирічного віку. Посилається на те, що від шлюбу, зареєстрованого 07.05.2020 року в Васильковецькій сільській раді Гусятинського району, в них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюбні відносини з ОСОБА_2 фактично припинені. Відповідач не підтримує її фінансово, участі у вихованні та утриманні сина не бере, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, дитина перебуває на її повному утриманні. ОСОБА_1 не має можливості працевлаштуватися, оскільки здійснює догляд за дитиною та з доходів отримує виключно одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860,00 гривень щомісячно. Інших доходів, рухомого чи нерухомого майна, земельної ділянки у неї не має, тому вона не може забезпечувати власні матеріальні потреби самостійно. Відповідач фізично здоровий, може працювати, систематично їздить за кордон на роботу. Має стабільний заробіток, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на її утримання до досягнення дитиною 3-х років.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак разом із позовом подала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом опублікування виклику до суду оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та смс-повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 травня 2020 року, виданого Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.6).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Васильковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 22.05.2022 року (а.с.7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї №164 від 08 червня 2022 року, виданої Васильковецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області, з якої видно, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).
Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим дитина перебуває на її утриманні.
За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків.
Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» для дітей вікoм до 6 рокiв з 01 січня 2022 пo 30 червня 2022 року становить 2100 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2022 року - 2201 грн., з 01 по 31 грудня 2022 року - 2272 грн.
При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, частково задоволивши позовні вимоги в цій частині.
Доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно не представлено, а судом не здобуто.
Щодо позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі і сплачуються щомісячно.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно довідки №306 від 10.06.2022 року виданої Гусятинським УПСЗН слідує, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в відділі соціального захисту забезпечення №3 та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини та в період з січня 2022 року по червень 2022 року отримала допомогу в сумі 5160,00 гривень (а.с.9).
Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, що передбачено чинним законодавством, в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи від дня звернення із позовом в суд і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Суд визначає зазначений розмір аліментів з урахуванням визначеного судом розміру аліментів, які будуть стягуватись з відповідача на утримання неповнолітньої дитини.
Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за один місяць, слід допустити до негайного виконання.
З огляду на те, що згідно Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн. в користь держави.
Керуючись ст.ст. 84, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.4,5, 76, 81, 82, 89, 141, 263, 265, 268, 279, 280-282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 ) про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на утримання дружини задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 22 червня 2022 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
В задоволенні решти позову відмовити.
Дане рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць допустити до негайного виконання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18 жовтня 2022 року.

Суддя Е.М. Митражик