ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2022 року м. Кропивницький

справа № 2-664/11

провадження № 22-ц/4809/1044/22

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,

за участі секретаря Гончар В. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року у складі судді Івченка П. О. і

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просив:

-визнати виконавчий лист № 2-664/2011, виданий 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 104 833, 70 грн таким, що не підлягає виконанню;

-стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь безпідставно одержану за виконавчим документом суму у розмірі 10 075,65 грн.

Заява мотивована тим, що на виконанні в Олександрівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстицію (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 2-664/2011, виданий 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 заборгованості в сумі 104 833,70 грн.

В даному відділі на виконанні також перебуває виконавчий напис № 1228, виданий 31.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І. М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 заборгованості в розмірі 539 662,61 грн.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» видано 22.05.2018 Апеляційним судом Кіровоградської області виконавчий лист на підставі постанови Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 по цивільній справі № 397/1160/16-ц про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 54 580,75 грн на виконання кредитного договору № KGLWGK01580002 від 01.11.2006.

На виконання вказаного вище виконавчого листа державним виконавцем арештовано та реалізовано автомобіль ВАЗ 21063, 1988 р. в., державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_1 .

В подальшому державним виконавцем здійснено розподіл коштів та перераховано стягувачу кошти в сумі 10 075,65 грн.

Однак, виконавчий лист по справі № 397/1160/16-ц був скасований, оскільки постановою Верховного Суду України від 03.06.2020 було в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 відмовлено.

У зв`язку з викладеним, заявник вважав, що виконавчий лист по справі № 2-664/2011 є таким, що не підлягає виконанню, а тому звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року заяву боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: АТ КБ «ПриватБанк», Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми, задоволено частково.

Визнано виконавчий лист № 2-664/2011, виданий 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 104 833, 70 грн таким, що не підлягає виконанню.

У іншій частині вимог заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що постановою Верховного суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц (провадження № 61-38967св18) рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 у частині вирішення первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, а стягнення по оспорюваному виконавчому листу № 2-664/2011, виданим 20.11.2012, відбувалося по цьому ж кредитному договору та з одного і того ж самого боржника, то суд вважає що вказаний виконавчий лист не відлягає виконанню.

Відмовляючи в частині вимог про стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаної за виконавчим документом суми у розмірі 10 075,65 грн, суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога не ґрунтується на нормі ч. 4 ст. 432 ЦПК України, з огляду на те, що вона має заявлятися за правилами позовного провадження, а не в порядку подачі заяви з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року в частині відмови вимоги заяви про стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 10 075 грн 65 коп, а в іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, що унеможливило встановлення обставин, що мають значення для справи.

Заявник вважає, що його вимога про стягнення безпідставно одержаної за виконавчим документом суми є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 посилаючись на положення ч. ч. 1, 4 ст. 432 ЦПК України вважає, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою боржника визнати документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, одночасно вирішивши питання на вимогу боржника про стягнення на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року в частині задоволених вимог заяви ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог заявника про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнята без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що оскаржуваний виконавчий лист був спрямований на виконання рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року у справі № 2-664/2011, яке вступило в законну силу, а тому підлягає виконанню у повному обсязі.

Щодо посилання заявника на постанову Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц, то вказаною постановою було скасовано інше рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2017 року, в якому від суми заборгованості відраховано суми за попереднім судовим рішенням від 16 грудня 2011 року у справі № 2-664/2011.

Як наслідок, жодна з виключного переліку підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України не підлягає застосуванню, адже зобов`язання за чинним рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року у справі № 2-664/2011 не припинені, добровільно не виконані.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк», в якому він просить залишити її без задоволення.

Відзиву в інших учасників справи на апеляційні скарги не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник АТ КБ «ПриватБанк» адвокат Бистров С. А. заперечував проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та підтримав доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_1 та представник Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2011 у справі № 2-664/2011 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість по договору кредиту № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 в розмірі 103668,51 грн та сплачений позивачем, на користь держави судовий збір в сумі 1165,19 грн.

На підставі вказаного рішення стягувач отримав виконавчий лист № 2-664/2011, який був виданий 20.11.2012.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції Максименка С. В. 22.01.2013 відкрито виконавче провадженння № 36111006 про примусове виконання виконавчого листа №2-664, виданого 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 104 833,70 грн.

Крім того, старшим державним виконавцем Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шевченко Г.Д. 18.02.2020 відкрито виконавче провадження № 61303744, про примусове виконання виконавчого напису №1228, виданого 31.08.2018 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 539 662,61 грн.

Вказаний виконавчий напис видано на підставі іпотечного договору посвідченого 01.11.2006, приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Котляренком Ю.І. за реєстровим №1276, за яким забезпечується виконання зобов`язання позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006, укладеного між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чабаненко А.А. 25.09.2020 приєднано виконавче провадження № 61303744 до зведеного виконавчого провадження № 38751623.

Постановою державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чабаненко А.А. 02.10.2020 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: звернено стягнення на нерухоме майно, що є предметом договору іпотеки квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» на суму 539 662, 61 грн.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 по цивільній справі № 397/1160/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват-Банк» заборгованість, згідно кредитного договору №KGLWGK01580002 від 01.11.2006, станом на 23.08.2016, у розмірі 130 330,39 грн.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018, рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат змінено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват-Банк» на виконання кредитного договору № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 заборгованість за основним кредитом в розмірі 1 215,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 35 365, 75 грн та пеню в розмірі 180 00,00 грн, а вського 54 580,75 грн.

На підставі вказаної постанови Апеляційного суду Кіровоградської області, 17.05.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчий лист № 397/1160/16.

Згідно з постановою Верховного суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц (провадження №61-38967св18) рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 у частині вирішення первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 відмовлено.

Відповідно до постанови державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чабаненко А.А. від 03.03.2021, зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-664, виданого 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в розмірі 104 833, 70 грн до закінчення розгляду справи.

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції Максименка С.В. від 14.02.2013, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-664 від 20.11.2012 оголошено розшук транспортних засобів: ВАЗ 21063, CHEVROLET Aveo SF69Y, мотоцикла JAWA 350, НОМЕР_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Шевченко Г.Д. від 18.06.2018, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-664 від 20.11.2012 описано та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

Згідно з розпорядженням № 36111006 від 05.09.2019 старшого державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Шевченко Г.Д., грошові кошти у сумі 10075,65 грн., що надійшли 17.12.2018 на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу № 2-664, виданого 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області, про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 підлягають перерахуванню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Постановою державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Плитницького П. Ю. від 20.12.2018, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-664 від 20.11.2012, припинено розшук майна боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що транспортний засіб реалізовано з електронних торгів ДП «СЕТАМ».

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що постановою Верховного суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц (провадження № 61-38967св18) рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 у частині вирішення первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, а стягнення по оспорюваному виконавчому листу № 2-664/2011, виданим 20.11.2012, відбувалося по цьому ж кредитному договору та з одного і того ж самого боржника.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що вимога безпідставно одержаної за виконавчим документом суми у розмірі 10 075,65 грн не ґрунтується на нормі ч. 4 ст. 432 ЦПК України, з огляду на те, що вона має заявлятися за правилами позовного провадження, а не в порядку подачі заяви з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а, отже, принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Згідно частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява № 46144/99, Іммобільяре Саффі проти Італії заява № 22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчі листи в електронній формі викладаються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, оприлюднюються в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), та підписуються електронним підписом судді (у разі колегіального розгляду - електронними підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Відповідно до частин першої, другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені вище підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2011 у справі № 2-664/2011 з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість по договору кредиту № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 в розмірі 103 668,51 грн та сплачений позивачем, на користь держави судовий збір в сумі 1 165,19 грн (том 1 а. с. 156-157).

На підставі вказаного рішення стягувач отримав виконавчий лист № 2-664/2011, який був виданий 20.11.2012 (том 1 а. с. 41-42).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції Максименка С. В. 22.01.2013 відкрито виконавче провадження № 36111006 про примусове виконання виконавчого листа № 2-664, виданого 20.11.2012 Олександрівським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 104 833,70 грн (том 1 а. с. 14).

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Олександрівського районного управління юстиції Максименка С.В. від 14.02.2013, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-664 від 20.11.2012 оголошено розшук транспортних засобів: ВАЗ 21063, CHEVROLET Aveo SF69Y, мотоцикла JAWA 350, НОМЕР_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 (том 2 а. с. 56).

Постановою старшого державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Шевченко Г. Д. від 18.06.2018, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-664 від 20.11.2012 описано та накладено арешт на автомобіль ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 (том 2 а. с. 81).

Постановою державного виконавця Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області Плитницького П.Ю. від 20.12.2018, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-664 від 20.11.2012, припинено розшук майна боржника ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що транспортний засіб реалізовано з електронних торгів ДП «СЕТАМ» (том 2 а.с. 105).

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 по цивільній справі №397/1160/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват-Банк» заборгованість, згідно кредитного договору №KGLWGK01580002 від 01.11.2006, станом на 23.08.2016 , у розмірі 130 330,39 грн (том 1 а. с. 84-93).

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018, рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та розподілу судових витрат змінено, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» на виконання кредитного договору № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 заборгованість за основним кредитом в розмірі 1 215,00 грн, заборгованість по відсотках в розмірі 35 365, 75 грн та пеню в розмірі 18 000,00 грн, а вського 54 580,75 грн (том 1 а. с. 102-109).

На підставі вказаної постанови Апеляційного суду Кіровоградської області, 17.05.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчий лист № 397/1160/16 (том 1 а. с. 145-146).

Постановою Верховного суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц (провадження № 61-38967св18) рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 у частині вирішення первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006 відмовлено (том 1 а. с. 121-124).

Звертаючись до суду із заявою, ОСОБА_1 посилався на те, що постановою Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц були скасовані рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2017 та постанова Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 у частині вирішення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № KGLWGK01580002 від 01.11.2006.

Разом з тим, з встановлених судом обставин та наданих учасниками справи доказів вбачається, що виконавчий лист, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року у справі № 2-664/2011, яким було стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № KGLWGK01580002 станом 19.08.2011.

Вказане рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось, набрало законної сили, а матеріали справи не містять доказів про його виконання.

В свою чергу, постановою Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 397/1160/16-ц, на яку посилався ОСОБА_1 в заяві, скасовано рішення судів, якими було стягнуто заборгованість з останнього за кредитним договором № KGLWGK01580002, яка виникла за період із 19 серпня 2011 року по 23 серпня 2016 року, тобто за інший період, ніж було стягнуто рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року.

Відповідно до частин четвертої, шостої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявник не навів обставин, які б свідчили про те, що виконавчий лист видано було видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або інших причин, а тому відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Визнання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2011 року, таким, що не підлягає виконанню, фактично порушить принцип обов`язковості виконання рішення суду, а матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів про добровільне та/чи в примусовому порядку виконання ОСОБА_1 в повному обсязі судового рішення про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, немає підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та похідної вимоги про стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми.

Схожі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 2-986/10 (провадження № 61-5982св19).

На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та внаслідок неправильно наданої оцінки наявним в матеріалах справи доказам дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд часткового погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України у випадку визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, якщо стягнення за виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

З огляду на викладене, помилковими є висновки суду першої інстанції про те, що вимога про стягнення безпідставно одержаної за виконавчим документом суми має заявлятися за правилами позовного провадження, а не в порядку подачі заяви з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень.

Проте, вказана вимога у справі, що є предметом розгляду, не може бути задоволена, з огляду на відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 є частково обґрунтованою.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а ухвала Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат, враховуючи, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ КБ «ПриватБанк» 2 481 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити повністю.

Ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 02 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню та стягнення на користь боржника безпідставно одержаної стягувачем за виконавчим документом суми відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді О. Л. Карпенко

О. І. Чельник