ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 623/2383/21 Номер провадження 22-ц/814/4052/22Головуючий у 1-й інстанції Одарюк М.П. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Хіль Л.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року, постановлене суддею Одарюк М.П.,

по справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

22.06.2021 АТ «Акцент-Банк», як правонаступник прав та обов`язків ПАТ «Акцент-Банк», звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.09.2016. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. З наведених підстав просить стягнути із відповідача 19 259,82 грн., що утворилася станом на 27.03.2021 та складається із: 16 746,51грн. заборгованість за кредитом; 2 513,31 грн. заборгованість по відсоткам; а також 2 102,00 грн. судових витрат.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2021 у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення міськрайонного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладення між сторонами кредитного договору №б/н від 09.09.2016 та невиконання відповідачем зобов`язання за таким договором.

Позивач подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та їх неповне з`ясування, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводить, що відповідач в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.

Користуючись кредитними коштами, позичальник фактично висловила свою згоду із формою договору, а саме офертою, а також його умовами.

Посилаючись на положення ч.2 ст.638, ч.2 ст.642 ЦК України, вважає, що фактичне прийняття позичальником пропозиції до укладення договору дією та сплата періодичних платежів є доказом дотримання А-Банком вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині надання споживачу інформації про умови кредитування, що відповідає позиції Верховного Суду по справах №202/19403/13-ц від 09.07.2018, №705/6051/15-ц від 18.04.2018, №256/7652/15-ц від 14.02.2018, №203/7644/13-ц (61-963св18) та №2604/29253/12-ц (61-2741св18).

Вважає, що незалежно під підписання позичальником Умов і Правил надання банківських послуг, а також тарифів А-Банку, міськрайонний суд відповідно до ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України повинен був стягнути із відповідача на користь банку відсотки за користування кредитними коштами у розмірі облікової ставки НБУ, а також тіло кредиту згідно позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №342/180/17 від 03.07.2019.

В обґрунтування правильності розрахунку заборгованості позивачем надано банківську виписку за період із 09.09.2016 по 08.09.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.10.2021 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою АТ «Акцент-Банк» на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31.08.2021.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.10.2021 закінчено підготовчі дії у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.09.2022 справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції установлено, що 09.09.2016 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банк та погодилася із тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування та кредитування, розміщеними у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Ознайомлена із договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку./а.с.7/

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./terms в розділі «Умови та правила»./а.с.7-12/

Згідно витягу із Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua./terms в розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою «Універсальна», а саме: тип картки Visa, Mastercard; валюта карткового рахунку гривня; обслуговування платіжної картки безкоштовне; інтернет банкінг безкоштовний; пільговий період до 55 днів; розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості; базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць (після закінчення пільгового періоду) 3,9%; перевипуск картки по закінчення терміну дії безкоштовний; розмір прострочених зобов`язань по кредиту подвійна процентна ставка, що діє в тарифі (7,8%), нараховується з 1-го дня виникнення зобов`язань; комісія за зняття власних коштів у банкоматах, пунктах видачі готівки А-Банку та інших банків України 1%, за кордоном 2%; порядок погашення заборгованості під час внесення коштів на картковий рахунок: прострочені відсотки, прострочений кредит, нараховані відсотки, заборгованість за кредитним лімітом./а.с.12-13/

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором від 09.09.2016 №SAMABWFC1, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 27.03.2021, становить 19 259,82 грн., із яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 16 746,51 грн.; загальний залишок заборгованості за процентами 2 513,31 грн./а.с.5-6/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, міськрайонний суд виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення із відповідачем договору приєднання згідно ч.1 ст.634 ЦК України, а отже, його належну обізнаність із умовами кредитування, а тому відсутні підстави стягнення нарахованої заборгованості, як недоведеної.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції. При цьому враховує наступне.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У відповідності до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістомст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, частинами 1-3 якої визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги новий доказ виписку по рахунку картки ОСОБА_1 за період із 09.09.2016 по 08.09.2021, яка не становила предмет дослідження суду першої інстанції; поважність причин, що зумовила неможливість її своєчасного надання суду банком не доведена.

Із матеріалів справи убачається, що АТ «Акцент-Банк», звертаючись в суд із позовом та обґрунтовуючи право вимоги за кредитним договором, крім самого розрахунку заборгованості, посилається на витяги з Умов і правил надання банківських послуг та тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», як невід`ємні частини договору №б/н від 09.09.2016, вважаючи його офертою, укладеною шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг А-Банк.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч.1 ст.634 ЦК України. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, оскільки витяги із Умов і правил надання банківських послуг та тарифів користування кредитною карткою «Універсальна» не підтверджують погодження між сторонами умов кредитування в частині нарахування відсотків, не містять доказів того, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач, ознайомившись і погодившись із ними, підписуючи анкету-заяву, яка містить виключно її персональні дані та посилання на рекламний буклет, як складову договору.

Отже вказані Умови і Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, через відсутність жодних узгоджених сторонами істотних умов кредитування, зокрема, розміру кредитних коштів, отриманих позичальником, процентної ставки, комісії, пені та штрафів. Твердження позивача, що ця анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг із усіма істотними умовами кредитування, та, як договір публічної оферти, не потребує підпису позичальника на кожному документі, колегією суддів відхиляються, як неспроможні.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу «Умови та Правила банківських послуг», які діяли для всіх, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Наведена банком у апеляційній скарзі практика Верховного Суду за 2018 рік щодо дійсності Умов і Правил таких висновків не спростовує та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки стосується конкретних судових справ і сформована раніше, ніж правова позиція Великої Палати, яка має узагальнююче значення та сформована пізніше.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, що позичальник була повністю проінформована про умови кредитування та погодилася із їх виконанням, взявши на себе зобов`язання ознайомлюватися зі змінами до них на сайті банку, апеляційним судом відхиляються, оскільки зводяться до довільного тлумачення банком норм права на свою користь та не звільняють його від обов`язку повідомляти споживача про умови кредитування.

Наведене виключає підстави для застосування до спірних правовідносин правил ч.1 ст.634, ст.638 ЦК України. При цьому апеляційний суд враховує раніше викладену позицію Верховного Суду, за якої пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та «Умов та Правил надання банківських послуг», оскільки «Умови та Правила надання банківських послуг» це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц).

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ «Акцент-Банк» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції положень ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1054 ЦК України, що полягало у безпідставній відмові у стягненні із відповідача процентів за користування кредитними коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України, колегією суддів відхиляються. По-перше, такі твердження суперечать принципу диспозитивності; по-друге, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Оскільки у суді першої інстанції банком не змінювалися підстави позову та не уточнювалися вимоги в частині розміру процентів згідно облікової ставки Національного банку України та підстав їх нарахування, такі доводи виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та є припущеннями на яких не може ґрунтуватися судове рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 31 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.11.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

Л.М. Хіль