Справа № 753/3715/20 Головуючий в суді І інстанції Колесник О.М.
Провадження № 22-ц/824/5982/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності і ділової репутації, спростування недостовірної інформації,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в мережі Інтернет на персональній сторінці профілю користувача соціальної мережі „Facebook - „ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) розміщено інформацію наступного змісту: „…Россия лишила лицензии адвоката ОСОБА_3, который защищал женщину, обвинившую пропагандиста ОСОБА_1 в развратных действиях против ее несовершеннолетних детей. Беспрецендентная история! Россия стала убежищем для обвиненного в педофилии. Кремль по сути признал, что российские спецслужбы руководят деятельностью пропагандиста ОСОБА_1 и он находится под. защитой российских спецслужб! Московский адвокат ОСОБА_3 всегда был большим раздражителем для Кремля. Он защищал многих оппозиционеров, защищал украинцев ОСОБА_4, ОСОБА_5. Но вот к ОСОБА_3 обратилась за помощью сестра известного кремлевского пропагандиста ОСОБА_1, которая обвинила ОСОБА_1 в развратных действиях против ее детей: ІНФОРМАЦІЯ_3... ОСОБА_1 сбежал к своим российским хозяевам, и информация о его сексуальних преступлениях против детей стала достоянием гласности. И вот тут сразу стало ясно, кто стоит за ОСОБА_1. Новое открытое нарушение гражданских прав потерпевшей под. давлением ФСБ Московская коллегия адвокатов лишила ОСОБА_3 статуса адвоката! Теперь дело о педофилии ОСОБА_1 развалено, и его сестра потеряла шансы на нормальную защиту. В піддержку ОСОБА_3 выступили IV Форум свободной России, оппозиционный политик ОСОБА_6, российский Союз солидарности с политзаключенными и другие, правозащитники из Швеции и США, жюри Премии имени А.А. Сахарова „За журналистику как поступок. Но Кремль вопреки общественному мне нию поддержал обвиненного в педофилии пропагандиста. Думаю, тепер даже для самих наивных людей станет понятно, кто именно руководит деятельностью ОСОБА_1…

Також 24 березня 2018 року в мережі Інтернет на персональній сторінці профілю користувача соціальної мережі „Facebook - „ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) розміщено інформацію наступного змісту: „М-да… Сестра известного пророссийского пропагандиста ОСОБА_1 подает в суд за домогательства к ее маленьким детям. Так вот он чего в Голландию уехал потому что если он сосвоими увлечениями в российскую тюрму попадет, то там его оприходуют по погной программе. Вот какого ни возьми путиниста и врага Украины, а у него за душой сплошная грязь.

Вказував, що вищевказана інформація розміщена у відкритому доступі та є доступною для перегляду необмеженому колу осіб, в незалежності від того, чи є вони зареєстрованими користувачами соціальної мережі „Facebook.

Позивач вважав, що інформація, поширена відповідачем на його персональній сторінці є недостовірною, неправдивою та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки відповідач поширив інформацію про скоєння ним злочину відносно неповнолітніх дітей.

Однак на адвокатські запити правоохоронні органи та органи прокуратури повідомили, що відкритих кримінальних проваджень щодо нього не зареєстровано. Крім того, рішенням суду Північної Голландії від 20 березня 2019 року визнано, що ОСОБА_7 вчинила протиправну поведінку відносно ОСОБА_1., звинувачуючи його у педофілії щодо її дітей, зобовязано її спростувати таку недостовірну інформацію та видалити її зі сторінки інтернету.

Вказував, що оскільки на день звернення до суду відсутні будь-які кримінальні провадження відносно нього про вчинення кримінальних правопорушень щодо дітей ОСОБА_7, а так само відсутні і вироки судів з цього приводу, тому просив суд визнати таку інформацію у поширених публікаціях як недостовірну, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію та зобовязати ОСОБА_2. спростувати дану недостовірну інформацію і стягнути з нього судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1., від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_8., подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовував доводи апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував висновки експертів, якими встановлено що поширена інформація є твердженням, крім того, не врахував, що рішенням Суду Північної Голландії від 20 березня 2019 року встановлено факт вчинення ОСОБА_7 протиправних дій щодо нього, наказано їй припинити висловлюватися щодо нього з приводу педофілії та виготовлення ним дитячої порнографії.

Від представника ОСОБА_2. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що сайт на якому опубліковано інформацію, не є офіційним джерелом інформації, крім того вказує, що спірні публікації є оціночним судженням, в яких він надав власну оцінку обставинам викладеним іншою особою.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В судове засідання учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вся інформація, поширена відповідачем ОСОБА_2. в його публікаціях від 24.03.2018 року та від 24.04.2018 року на персональній сторінці профілю користувача соціальної мережі „Facebook - „ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2), є вираженням субєктивної думки і його поглядів, направлених на критичну оцінку існуючих обставин, тобто є оціночними судженнями з посиланням на вже розміщену і поширену інформацію іншим джерелом, тому така інформація не підлягає спростуванню та доведенню щодо її правдивості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2018 року в мережі Інтернет на персональній сторінці профілю користувача соціальної мережі „Facebook - „ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) розміщено інформацію наступного змісту: „…Россия лишила лицензии адвоката ОСОБА_3, который защищал женщину, обвинившую пропагандиста ОСОБА_1 в развратных действиях против ее несовершеннолетних детей. Беспрецендентная история! Россия стала убежищем для обвиненного в педофилии. Кремль по сути признал, что российские спецслужбы руководят деятельностью пропагандиста ОСОБА_1 и он находится под. защитой российских спецслужб! Московский адвокат ОСОБА_3 всегда был большим раздражителем для Кремля. Он защищал многих оппозиционеров, защищал украинцев ОСОБА_4, ОСОБА_5. Но вот к ОСОБА_3 обратилась за помощью сестра известного кремлевского пропагандиста ОСОБА_1, которая обвинила ОСОБА_1 в развратных действиях против ее детей: ІНФОРМАЦІЯ_3... ОСОБА_1 сбежал к своим российским хозяевам, и информация о его сексуальних преступлениях против детей стала достоянием гласности. И вот тут сразу стало ясно, кто стоит за ОСОБА_1. Новое открытое нарушение гражданских прав потерпевшей под. давлением ФСБ Московская коллегия адвокатов лишила ОСОБА_3 статуса адвоката! Теперь дело о педофилии ОСОБА_1 развалено, и его сестра потеряла шансы на нормальную защиту. В піддержку ОСОБА_3 выступили IV Форум свободной России, оппозиционный политик ОСОБА_6, российский Союз солидарности с политзаключенными и другие, правозащитники из Швеции и США, жюри Премии имени А.А. Сахарова „За журналистику как поступок. Но Кремль вопреки общественному мне нию поддержал обвиненного в педофилии пропагандиста. Думаю, тепер даже для самих наивных людей станет понятно, кто именно руководит деятельностью ОСОБА_1…

Вище вказана інформація розміщена у відкритому доступі та є доступною для перегляду необмеженому колу осіб, в незалежності від того, чи є вони зареєстрованими користувачами соціальної мережі „Facebook за наступним посиланням:ІНФОРМАЦІЯ_2/ІНФОРМАЦІЯ_4.

24.03.2018 року в мережі Інтернет на персональній сторінці профілю користувача соціальної мережі „Facebook - „ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) також розміщено інформацію наступного змісту: „М-да… Сестра известного пророссийского пропагандиста ОСОБА_1 подает в суд за домогательства к ее маленьким детям. Так вот он чего в Голландию уехал потому что если он со своїми увлечениями в российскую тюрму попадет, то там его оприходуют по погной программе. Вот какого ни возьми путиниста и врага Украины, а у него за душой сплошная грязь.

Вище вказана інформація розміщена у відкритому доступі та є доступною для перегляду необмеженому колу осіб, в незалежності від того, чи є вони зареєстрованими користувачами соціальної мережі „Facebook за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з висновком експертного лінгвістичного дослідження від 10 березня 2020 року №056/70, складеним експертом Українського бюро лігвістичних експертиз Національної академії наук України на замовлення представника позивача, в оспорюваній публікації інформація щодо схильності позивача до педофілії виражена у формі фактичного твердження (а.с. 100-119, т. 1).

Згідно з висновком експертного лінгвістичного дослідження від 10 березня 2020 року №056/71, складеним експертом Українського бюро лігвістичних експертиз Національної академії наук України на замовлення представника позивача, в оспорюваній публікації інформація щодо вчинення позивачем сексуальних злочинів проти дітей виражена у формі фактичного твердження (а.с. 127-153, т. 1).

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом із тим, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною першої статті 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

На підставі частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

За своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639цс17.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Верховний суд України у п. 18 Постанови Пленуму №1 від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).

У свою чергу фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 01 березня 2021 року у справі № 577/4402/19-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 758/10885/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 753/374/17

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд зазначає, що необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «публікація була дослівним відтворенням матеріалу, завантаженого із загальнодоступної Інтернет-газети. Вона містила посилання на джерело матеріалу та коментарі редакції, в яких вона формально дистанціювалася від змісту матеріалу. Українське законодавство, зокрема, Закон України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», надає журналістам імунітет від цивільної відповідальності за дослівне відтворення матеріалу, опублікованого у пресі. Суд звертає увагу на те, що це положення у загальному плані відповідає його підходу до свободи журналістів поширювати висловлювання, зроблені іншими. Проте відповідно до позиції національних судів такий імунітет журналістів не поширюється на відтворення матеріалу з Інтернет-джерел, які не зареєстровані згідно із Законом України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». У зв`язку з цим Суд зауважує, що на той час не існувало національних нормативних актів стосовно державної реєстрації Інтернет-видань і що, як стверджував Уряд, Закон України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» та інші нормативні акти, які регулюють сферу засобів масової інформації в Україні, не містили будь-яких положень про статус Інтернет-видань або використання інформації, отриманої з Інтернету (EDITORIAL BOARD OF PRAVOYE DELO AND SHTEKEL v. UKRAINE, № 33014/05, § 60 - 62, ЄСПЛ, від 05 травня 2011 року).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що інформація, яка викладена у публікаціях від 24.03.2018 року та від 24.04.2018 року не є твердженнями, не містить фактичних даних, а є лише оціночними судженнями, особистою думкою особи, що її висловлює, які не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності та які не можуть бути об`єктами спростування.

Крім того, колегія суддів вважає, що позивач не довів, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про її правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих думок відповідача щодо позивача, який, серед іншого, як публічна особа - журналіст, повинен усвідомлювати, що користується підвищеною увагою суспільства щодо своїх дій, слів і вчинків, у зв'язку з цим межа допустимої критики щодо нього як публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неналежним чином досліджено висновки лінгвістичної експертизи №056/70 та №056/71 від 10 березня 2020 року, якими підтверджено те, що інформація, яка міститься у публікаціях відповідача, містять фактологічні твердження, не спростовують обґрунтованих висновків суду про відсутність підстав для спростування такої інформації, а вказують лише на незгоду з висновком суду першої інстанції та власну переоцінку доказів та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також відхиляє посилання апеляційної скарги на наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що позивач не причетний до будь-яких протиправних дій, відсутність відкритих кримінальних проваджень щодо нього, як на підставу скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказане не спростовує характеру спірних висловлювань як оціночних суджень, які не можуть бути об`єктами спростування.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для його скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 жовтня 2021 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: