Справа № 595/1288/22
Провадження № 2/595/355/2022
У Х В А Л А

04.11.2022 місто Бучач

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Созанська Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Бучацької міської ради Тернопільської області, Чортківської районної державної адміністрації, приватного агропромислового підприємства «Зубрець» про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області із позовною заявою до Бучацької міської ради Тернопільської області, Чортківської районної державної адміністрації, приватного агропромислового підприємства «Зубрець» про визнання права на земельну частку (пай), в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,33 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності на території села Зубрець Бучацької об`єднаної територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, на яку він має право як член колишнього колгоспу «Прогрес» і колишньої селянської спілки «Зубрець». Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 01 січня 1981 року він працював у колгоспі «Прогрес», потім у селянській спілці «Зубрець», правонаступником якої є приватне агропромислове підприємство «Зубрець». Із членів колгоспу ОСОБА_1 не виходив, такої заяви не подавав і ніхто із членів колгоспу чи селянської спілки його не виключав. 28 липня 1997 року розпочалось розпаювання земель селянської спілки «Зубрець», однак з невідомих причин ОСОБА_1 не було включено до списку осіб, які мали право на земельні частки (паї), внаслідок чого йому не було виділено земельної частки (паю).

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Всупереч вказаним вимогам позивач в позовній заяві прямо не зазначив доказів, що підтверджують кожну обставину якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, в позовній заяві позивачем не зазначено доказів, що підтверджують його право на земельну частку (пай), та такі докази не додано до позовної заяви.

Так, відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720, право на земельну частку (пай) мають члени сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, які входили до складу названих підприємств (КСП) на момент паювання землі і яких було внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, зокрема, постійні працівники члени КСП та пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Затвердження розміру земельної частки (паю) та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Виходячи зі змісту ст. ст. 22, 23 Земельного Кодексу України 1990 року та Указу Президента від 08 серпня 1995 року № 720/95 особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Отже, позивач, у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, повинен надати до суду підтверджуючі докази, що він на момент паювання землі селянської спілки «Зубрець» був постійним працівником членом КСП на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, що позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Всупереч зазначеним роз`ясненням, до матеріалів позовної заяви позивачем не надано відомостей про орган влади, який затверджував розмір паю, вирішував питання про видачу сертифікату тощо.

Також, позовна заява не містить посилання щодо припинення ПАП «Зубрець», яке стало правонаступником СС «Зубрець», та не надано доказів щодо цього. Враховуючи, що позивачем ставиться питання про право на земельну частку (пай) як члена СС «Зубрець» (правонаступник - ПАП «Зубрець»), то у разі існування підприємства, останній має бути залучений до участі у справі.

Згідно вимог ч. ч. 4, 5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивачем до позовної заяви надано ксерокопії документів, зокрема долучено сторінки трудової книжки, статутів приватного агропромислового підприємства «Зубрець» та списку власників земельних паїв селянської спілки «Зубрець», які не засвідчені належним чином, не пронумеровані та не прошиті, тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів.

Також неможливо встановити додатком до якого документу є список власників земельних паїв селянської спілки «Зубрець», оскільки назва додатку «Список власників земельних паїв селянської спілки «Зубрець»» написана власноручно адвокатом, який посвідчував копії документів, доданих до позовної заяви.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу позивача, що суд не може надавати привілеї будь-якому учаснику справи та має здійснювати судочинство в межах й порядку, визначеному процесуальним законом, щоб у стороннього, розсудливого спостерігача не виникало сумнівів в його необ`єктивності, тому позивач не має сприймати постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху, як перешкоду у розгляді позову, а як необхідність виконання вимог закону для забезпечення справедливого, неупередженого та своєчасного подальшого вирішення цієї справи.

З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 81, 95, 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бучацької міської ради Тернопільської області, Чортківської районної державної адміністрації, приватного агропромислового підприємства «Зубрець» про визнання права на земельну частку (пай) - залишити без руху, надавши позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. І. Созанська