Номер провадження: 22-ц/813/6683/22
Справа № 522/2648/22
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної організації політичної партії «Партія Шарія», Політичної партії «Партія Шарія», третя особа Одеська районна територіальна виборча комісія Одеської області, про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви.

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської обласної організації політичної партії «Партія Шарія», Політичної партії «Партія Шарія», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Одеської обласної організації політичної партії, визнання протиправним та скасування рішення керівного органу політичної партії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21 грудня 2021 року відбулася конференція Одеської обласної організації політичної партії «Партія Шарія», на якій розглядались питання щодо відкликання депутата Одеської районної ради Одеської області за народною ініціативою місцевою організацією політичної партії ОСОБА_1 , якого обрано депутатом від Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія. За результатами розгляду це питання було прийнято, вирішено внести пропозицію, щодо відкликання депутата Одеської районної ради Одеської області за народною ініціативою, обраного від Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія, - ОСОБА_1 за пунктами 2 та 5 ст. 37 Закону України Про статус депутатів місцевих рад. На думку позивача, Одеською обласною організацією політичної партії «Партія Шарія» зазначене рішення було прийнято з численними порушеннями норм діючого законодавства, зокрема норм статей 37-41,48 Закону України Про статус депутатів місцевих рад.

На підставі рішення конференції Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія від 21 грудня 2021 року, оформленого протоколом Одеської обласної організації ПОЛІТИЧНОЇ ПАРТІЇ «ПАРТІЯ ШАРІЯ» від 21 грудня 2021 року, політичною партією Партія Шарія було прийнято рішення № 2/ХІ позачергового XI з`їзду політичної партії Партія Шарія від 24 грудня 2021 року про відкликання депутата Одеської районної ради, обраного від Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія, - ОСОБА_1 на підставі пунктів 2 та 5 ст. 37 Закону України Про статус депутатів місцевих рад. Зазначене рішення, на думку позивача, також було прийнято з порушеннями норм Закону України Про статус депутатів місцевих рад.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія, Політичної партії Партія Шарія, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та повернути матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6-рп/2001 у справі № 1-17/2001 є помилковими, оскільки положення законодавства, про які йду мова у вказаному рішенні, в чинному ЦПК відсутні.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 28 вересня 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 10 жовтня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що згідно із п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 4 ЦПК України зазначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно із ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України Про судоустрій і статус суддів суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Предметом позовних вимог є оскарження рішення обласної організації політичної партії та рішення керівного органу політичної партії.

Згідно із ст. 2 Закону України Про політичні партії в Україні, політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

За змістом ст. 3 Закону України Про політичні партії в Україні, політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку. Політичні партії в Україні створюються і діють тільки із всеукраїнським статусом.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про політичні партії в Україні втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Порядок державного контролю за діяльністю політичних партій визначений розділом V вказаного закону, статтями 18-24. До переліку випадків можливості втручання суду у діяльність політичної партії, передбачених Законом України Про політичні партії в Україні, заявлені позовні вимоги не відносяться.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.05.2001р №6-рп/2001 у справі № 1-17/2001 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п`ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), положення абзацу п`ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України про те, що судам не підвідомчі скарги "на акти і дії об`єднань громадян, які відповідно до закону, статуту (положення) належать до їх внутрішньо-організаційної діяльності або їх виключної компетенції.

Вирішення питань щодо відкликання депутатів належить до виключної компетенції відповідного статутного органу, законність рішення якого не може бути перевірена в судовому порядку.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 459/888/19.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної організації політичної партії Партія Шарія, Політичної партії Партія Шарія, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області про визнання протиправними та скасування рішень слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає за необхідно зазначити таке.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Вказане рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 містить аналіз не лише окремо взятої статті ЦПК України, а й висновки щодо втручання органів державної влади у внутрішню організацію політичної партії, що не входить в протиріччя з діючими положенням законодавства.

Враховуючи вище встановлені обставини, інші доводи апеляційної скарги не впливають на правову кваліфікацію процесуального питання щодо відкриття провадження в справі, а тому відхиляються апеляційним судом.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо відмови у відкритті провадження вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк