Справа № 530/1117/13-ц
Номер провадження 6/530/10/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Стрілець Л.Г., розглянувши в м. Зіньків справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 530/1117/13-ц у справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа № 530/1117/13-ц.

З заяви вбачається, що на підставі рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.08.2013 року по цивільній справі № 530/1117/13-ц було видано виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 . Виконавчий лист № 2/530/398/13 від 02.08.2022 року про стягнення аліментів перебував на виконанні в Бородянському ВДВС у Бучанському районі Київської області та був повернутий стягувачу. ОСОБА_3 заперечує факт отримання виконавчого листа посилаючись на те, що він був втрачений при пересилці поштою. В зв`язку з цим ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 530/1117/13-ц у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат Ярошенко О.М. в судове засідання не з`явилися.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився належним чином повідомлений.

Неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа № 530/1117/13-ц, дослідивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14 березня 2022 року указом Президента України № 133/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

21 квітня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 19.04.2022 № 7300, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, до 25 травня 2022 року.

22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.05.2022 № 7389, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, до 23 серпня 2022 року.

17 серпня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 7664, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні Верховна Рада України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні запровадила воєнний стан через вторгнення Росії в Україну.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Рада суддів України вирішила звернути увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.

З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендувати зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Судом встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.08.2013 року стягнуто щомісячно по ј частині з усіх видів заробітку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і до досягнення повноліття дитини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, звернувши виконання рішення в цій частині негайно в межах суми платежів за один місяць починаючи стягнення з 27 травня 2013 року(а.с.30). 30.09.2014 року видано виконавчий лист № 530/1117/13-ц. Згідно повідомлення т.в.о. начальника Бородянського ВДВС у Бучанському районі Київської області Бузніцької Т. від 06.10.2022 року про те, що підтверджуючих документів про відправку рекомендованої кореспонденції надати неможливо, оскільки номенклатури справ реєстри на відправлену кореспонденцію зберігаються 1 рік (а.с.32).

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно ч.1 п. 17, п.п.17.4) ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Як встановлено судом, рішення суду у даній справі набрало законної сили і на сьогодні залишається не виконаним, виконавчий лист втрачено.

Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, при вирішенні даної заяви суд керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також роз`ясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. Зокрема, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, суд вказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 530/1117/13-ц.

На підставі викладеного, керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 247, 258-261, 352-354, ч.1 ст. 433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа № 530/1117/13-ц у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа на підставі рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.08.2013 року по цивільній справі № 530/1117/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р. Должко