ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Гапонюк І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Спільне життя не склалося, через різні характери та погляди на життя і спільне проживання, із-за чого часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. З жовтня місяця подружні відносини фактично припинені. З цього часу спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечать її інтересам та інтересам дитини.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

29.09.2022 року, через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач категорично проти розірвання шлюбу, оскільки вірить, що родину можливо зберегти, діючи в першу чергу в інтересах неповнолітньої дитини. Крім того, як вказує представник, позивач не надала жодного доказу підтверджуючого того, що вона і дитина проживають разом.

13.10.2022 року, через канцелярію суду представник позивача подав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись, що шлюб носить формальний характер, подружні відносини припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача.

В судове засідання позивач не з`явилася, в ході розгляду справи, через канцелярію суду подала письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути в її відсутність.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити. Клопотань щодо надання часу для примирення заявлено не було.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що 12 лютого 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, на даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю. Доказів, того що між позивачем та відповідачем існує спір відносно місця проживання дитини, позивачем та її представником до суду надано не було. З огляду на це позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини є передчасними та до задоволення не підлягають.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. 4,12,13,81-83,141,265 ЦПК України, на підставі ст. 56,110,112,113,160,161 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер - НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб зареєстрований 12 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 36 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвати.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер НОМЕР_2 , зареєстр.: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер - НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 04.11.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей