Справа 206/1736/22
Провадження 2/206/725/22
10 жовтня 2022 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей та гуманітарної політики Самарської районної у місті Дніпрі ради, Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю,
24 червня 2022 року до суду надійшов вказаний позов, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 02 серпня 2003 року по 13 листопада 2017 року перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом із ОСОБА_1 . З моменту розлучення ОСОБА_2 з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми, участі у житті сина та доньки свідомо не приймає, на жодний контакт з ОСОБА_1 чи дітьми не виходить. ОСОБА_1 самостійно утримує дітей, займається їх фізичним, духовним, моральним та культурним розвитком. Проте, кожного разу при необхідності юридичної участі ОСОБА_2 як батька, щодо вибору місця проживання ОСОБА_1 з дітьми, їх реєстрації місця проживання, виїзду за кордон дітей на оздоровлення та вчинення інших дій, ОСОБА_2 зазначає, що має бажання аби діти проживали разом із ним, стверджує, що має намір їх забрати, ставить свої умови де та як ОСОБА_1 має жити з дітьми. При цьому, дії ОСОБА_2 не направлені на інтереси дітей. Оскільки донька в силу свого віку вже самостійно визначає місце свого проживання, ОСОБА_1 просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею.
Ухвалою суду від 29 серпня 2022 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Управління службу в справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, доручено третій особі підготувати та надати до суду висновок щодо доцільності (недоцільності) визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із його матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, представник позивача ОСОБА_5 03 жовтня 2022 року звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, просили розглянути справу за відсутності їх представника, на виконання ухвали суду від 29 серпня 2022 року надали висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що з 02 серпня 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть з кінця 2013 року, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2017 року шлюб між ними розірвано (а. с. 6).
Від шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_2 мають спільних дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 ) (а. с. 10-13).
Через неможливість отримати дозвіл ОСОБА_2 на виїзд сина ОСОБА_4 за кордон з матір`ю, ОСОБА_1 зверталась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2021 року надано тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України за кордон малолітньому ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 у період з 01 червня 2021 року по 01 червня 2022 року включно (а. с. 14-15).
З висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради №7/11-280 від 13 вересня 2022 року вбачається, що доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за місцем їх проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , як таке, що відповідає інтересам малолітньої дитини (а. с. 28-30).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як визначено ст. ст. 141, 153 СК України, яка кореспондується зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У розумінні положень ч. 2 ст. 160, ст. 161 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначаєтьсяза спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
У справі, яка розглядається, судом не встановлено виняткових обставин у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Із системного тлумачення положень Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України, випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Враховуючи, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після того, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб та припинили жити разом проживають разом саме з ОСОБА_1 , яка самостійно утримує дітей, займається їх фізичним, духовним, моральним та культурним розвитком, змогла створити належні умови для проживання та розвитку дітей, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та визначення місця проживання ОСОБА_4 разом з матір`ю ОСОБА_1 , що відповідатиме інтересам дитини.
Також, згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Управління-служба у справах дітей та гуманітарної політики Самарської районної у місті Дніпрі ради, Управління-служба у справах дітей Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини разом із матір`ю задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 ), сплачений судовий збір у розмірі 992,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук