Номер провадження: 22-ц/813/3980/22
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді: Князюка О. В.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт того, що подарований ОСОБА_1 паспорт: НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, від 21 березня 1997 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , житловий будинок на 1/2 частину під АДРЕСА_1 , має адресу будинок АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтовується тим, що 05 березня 2007 року рідна тітка заявника - ОСОБА_2 , яка була рідною сестрою матері заявника - ОСОБА_3 , подарувала заявнику ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 , посвідчений державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Фаїною Леонтіївною.

Відповідно до даних Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №184-7-2015 від 14.07.2015 року, експлуатації поверхів садибного (індивідуального) будинку АДРЕСА_1 , включає всього по 1-му поверху, де користувачем являюсь я, ОСОБА_1 площі, план літ.А: загальна-74,4 кв.м., житлова-43,6 кв.м., підсобна-30,8 кв.м., самовільно збудована, переобладнана-52,7 кв.м, прихожа-10,6 кв.м., санвузол-4,3 кв.м., кладова-3,8 кв.м., житлова-13,0 кв.м., житлова-8,7 кв.м., житлова-9,8 кв.м., житлова-12,1 кв.м., кухня-12,1 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Однак, в договорі дарування який складався нотаріусом була допущена технічна помилка яка не дає можливості заявнику реалізовувати свої права, а саме в договорі дарування від 05 березня 2007 року на 1/2 частину житлового будинку під АДРЕСА_2 , який ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 , нотаріусом не вказано в тексті договору, а саме в адресі не вказано фразу - «місто Одеса».

Заявник ОСОБА_1 є фактичним власником спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , окрім того, він проживає за даною адресою, але не може через вищевикладені обставини, а саме через технічну помилку нотаріуса, зареєструвати власне майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення було залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 11.08.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

При цьому посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Також зазначає, що дійсно позивач має право звернутись до нотаріуса для виправлення технічної помилки в даному договорі. Така норма права передбачена в діючому законодавстві, проте юридично її реалізувати в правовому полі не є можливим оскільки нотаріус яка допустила технічну помилку на дату її здійснення, а це відповідно дата укладення договору працювала державним нотаріусом, а станом на сьогодні вже працює приватним нотаріусом. Тому юридично нотаріус яка здійснила відповідну помилку не має права та повноважень виправляти відповідну технічну помилку, тоді як інший державний нотаріус який є її правонаступником в даних правовідносинах не уповноважений виправляти технічні помили вчинені іншим нотаріусом. Абсолютно логічним є те, що нотаріус яка вчинила відповідну технічну помилку не є уповноваженим суб`єктом в даних правовідносинах на виправлення відповідної технічної помилки, проте діюче законодавство не містить норми права яка б уповноважила іншого нотаріуса на виправлення відповідної помилки.

Не зрозумілим є яким чином нотаріус яка на даний час вже займається приватною нотаріальною практикою буде посвідчувати і вправляти технічну помилку, яку ж вона допустила складаючи договір будучи державним нотаріусом. Відповідна дія не передбачена діючим законодавством. В відповідних поясненнях не враховано права позивача.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.09.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Мельник Альону Сергіївну на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року провадження по цивільній справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Мельник Альону Сергіївну на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення було відкрито.

Ухвалою від 13 вересня 2021 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

04 жовтня 2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеси надійшли письмові пояснення з яких вбачається, що чинне законодавство, яке регулює діяльність нотаріату, прямо не забороняє приймати у нотаріальне провадження документи, які мають належним чином застережені виправлення, тому у разі допущення орфографічної або технічної помилки при складанні документу нотаріус може виправити таку помилку та зробити відповідне застереження про це, засвідчивши виправлення своїм підписом та печаткою.

Так, допущені нотаріусом у нотаріальному акті помилки за певних умов можуть бути виправлені нотаріусом як за власною ініціативою, так і за ініціативою учасників нотаріальної дії. В такому випадку нотаріальна дія не скасовується, а винесений нотаріусом нотаріальний акт приводиться у відповідність до вимог законодавства.

Можливість самостійного виправлення нотаріусом недоліків нотаріального акту передбачають Правила ведення нотаріального діловодства, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5.

Згідно з пунктом 6.16 Правил посвідчувальний напис повинен бути написаний зрозуміло, чітко, грамотно, без підчисток. Дописки чи виправлення, зроблені у тексті посвідчувального напису, застерігаються нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису і скріплюються його підписом і печаткою із зазначенням дати. У разі допущення помилки у тексті нотаріального акту, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (наприклад, у свідоцтві), внесення дописок чи виправлень до тексту нотаріального акту здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою у Журналі реєстрації вхідних документів. Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставлянням свого підпису і печатки на такому застереженні. При цьому, всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене (пунктом 6.13 Правил).

Внести виправлення технічної або орфографічної помилки до тексту такого документа можна за заявою особи, заінтересованої у вчиненні нотаріальної дії, зареєстрованої у Журналі реєстрації вхідних документів.

У такому випадку виправлення технічної або орфографічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису та печатки на такому застереженні

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, слід зробити висновок, що ПМУ МЮ (м. Одеса) не наділено повноваженнями щодо усунення технічної помилки, в договорі дарування, який складався нотаріусом. Відповідно до роз`яснень пункту 5, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Пленум ВСУ № 5) для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

З огляду на викладене, вказує, що Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не входить до кола осіб, які можуть бути заінтересованими органами щодо предмету розгляду в даній справі.

13.05.2022 року на електрону адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Альони Сергіївни надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 травня 2022 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Мельник Альони Сергіївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Мельник Альону Сергіївну на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення було відмовлено.

Ухвалу вмотивовано тим, що до заяви не додано докази надіслання її іншим учасникам справи.

Повторно із вказаним клопотанням представник скаргою ОСОБА_1 не зверталась.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання належним чином повідомлялись, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавали та не заявляли.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено те, що 05 березня 2007 року між ОСОБА_3 , яка діяла від імені ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 укладено договір дарування, який посвідчений державним нотаріусом Восьмої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Фаїною Леонтіївною (а.с.13-14).

З договору дарування вбачається, що ОСОБА_2 дарує, а ОСОБА_1 приймає у дар 1/2 частину житлового будинку під АДРЕСА_1 , який в цілому складається з одного черепашникового будинку зазначеного на схематичному плані літ. А, житловою площею 46.1 кв.м, та надвірних будівель і споруд, зазначених літерами: В літня кухня, Д-сарай, Е-убиральня, Ж,К, -гараж, Л-душ, М-убиральня, Н-сарай, 1-6-огорожа, I- цистерна на, ІІ, ІІІ - вимощення, розташованих на земельній ділянці розміром 583 кв.м. (а.с.13-14).

Судом встановлено, що в вищевказаному договорі дарування від 05.03.2007р. допущена технічна помилка, а саме в тексті договору не зазначено в адресі місце розташування нерухомого майна - «місто Одеса».

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі.

Пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно Інформаційного листа Нотаріальної палати України «щодо виправлення технічних помилок в текстах нотаріальних документів» від 02.09.2019 року з зазначено питання роз`яснено наступне.

Статтею 7 Закону України Про нотаріат встановлено, що нотаріуси у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Порядок) та Правила ведення нотаріального діловодства (далі - Правила), затверджені відповідними наказами Міністерства юстиції України, що регламентують діяльність нотаріату, не містять визначення терміну технічна помилка.

Однак, визначення терміну технічна помилка міститься у ряді нормативних актів. Найчастіше технічна помилка визначається як описка, друкарська, граматична, арифметична помилка при вчиненні тієї чи іншої дії в залежності від напрямку, який регулює відповідний акт. Такі норми містяться зокрема у Законах України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також у Постановах КМУ № 881 та № 882 від 30.11.2016; № 916 від 07.12.2016; № 979 від 21.12.2016; № 599 від 14.04.2017 та інших.

За загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок).

У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку.

Оскільки законодавство, яке регулює діяльність нотаріату, прямо не забороняє приймати у нотаріальне провадження документи, які мають належним чином застережені виправлення, можна зробити висновок, що у разі допущення орфографічної або технічної помилки при складанні документу нотаріус може виправити таку помилку та зробити відповідне застереження про це, засвідчивши виправлення своїм підписом та печаткою.

Пункт 6.12 Правил встановлює, що текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства.

При цьому зазначено, що зміни чи доповнення до документу вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством, у разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло).

Статтями 651-654 ЦК передбачені підстави та порядок внесення змін до договору. Зокрема зазначено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже необхідності (вимоги) виправлення технічної або орфографічної помилки, якщо не змінюються умови договору, шляхом укладання договору про внесення змін цивільне законодавство України не передбачає.

Між тим, пунктом 6.13 Правил встановлений порядок виправлення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо).

Керуючись статтею 8 ЦК України, при виправленні технічної або орфографічної помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії вбачається можливим застосувати аналогію закону та керуватися порядком, встановленим для виправлення помилки у документі, що не потребує підпису особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії.

Внести виправлення технічної або орфографічної помилки до тексту такого документа можна за заявою особи, заінтересованої у вчиненні нотаріальної дії, зареєстрованої у Журналі реєстрації вхідних документів.

У такому випадку виправлення технічної або орфографічної помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису та печатки на такому застереженні.

При цьому всі виправлення мають бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім закреслене.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст. 273 (315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що заявником не надано доказів звернення до державного нотаріуса Восьмої Одеської державної нотаріальної контори Туйск Фаїної Леонтіївни з заявою про виправлення помилки та відмови у здійснені дій у виконання вищевказаної заяви, - колегія погоджується з висновком місцевого суду щодо передчасного звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту, що подарований ОСОБА_1 паспорт: НОМЕР_1 , виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, від 21 березня 1997 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , житловий будинок на 1/2 частину під АДРЕСА_1 , має адресу будинок АДРЕСА_1 .

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Наведені у апеляційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова