ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 632/50/22 Номер провадження 22-ц/814/1156/22Головуючий у 1-й інстанції Библів С.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Прядкіної О. В., Чумак О. В.

за участю секретаря: Ракович Д. Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2022 року у складі судді Библів С. В.

за заявою Фермерського господарства «Матриця» про забезпечення позову

по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Матриця» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору емфітевзису недійсним,

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року голова ФГ «Матриця» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у справі за позовом ФГ «Матриця» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору емфітевзису недійсним.

Заява мотивована тим, що 10.05.2007 між ФГ «Матриця» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки, належної останній на праві власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,68964 га, яка знаходиться на території Берецької сільської ради Первомайського (нині - Лозівського) району Харківської області, строком на 15 років. Державну реєстрацію договору здійснено 29.12.2007, тобто діє він до 29.12.2022.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і Первомайською державною нотаріальною конторою 27.08.2014 її спадкоємцям, відповідачам по справі, видані свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-1310.

Спадкоємці після смерті орендодавця отримували орендну плату від ФГ «Матриця» за вищевказаним договором оренди та не заявляли про бажання припинити його дію. Договір сторонами не змінено та не припинено, в судовому порядку не визнано недійсним, а тому він є чинним.

Після того як восени 2021 року земельна ділянка була оброблена та засіяна ФГ «Матриця», на початку жовтня позивачу стало відомо про укладення відповідачами 06.08.2021 договору емфітевзису на земельну ділянку зі ОСОБА_2 строком на 10 років.

Засіявши земельну ділянку восени позивач позбавлений можливості отримати врожай та кошти від його реалізації, бо ОСОБА_2 здійснив заходи по переоранню земельної ділянки, що призвело до матеріальних збитків для позивача.

Тому ФГ «Матриця» вимушене звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, так як невжиття заходів його забезпечення, продовження здійснення ОСОБА_2 сільськогосподарських робіт на обробленій та засіяній восени 2021 року позивачем земельній ділянці, в подальшому може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду та ставить його у дуже скрутне матеріальне становище.

Посилаючись на наведені обставини, просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,68964 га, яка знаходиться на території Берецької сільської ради Первомайського (нині - Лозівського) району Харківської області, кадастровий номер :12:000:0007, що належить відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-1310, а також заборони третій особі - ОСОБА_2 користуватися вказаною земельною ділянкою.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2022 року заяву голови ФГ «Матриця» Салія В. І. задоволено.

Заборонено ОСОБА_3 , Багмет вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,68964 га, кадастровий номер :12:000:0007, що знаходиться в територіальних межах Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області і належить на праві власності вказаним особам.

Заборонено ОСОБА_2 користуватися земельною ділянкою з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,68964 га, кадастровий номер :12:000:0007, що знаходиться в територіальних межах Берецької сільської ради Лозівського (колишнього Первомайського) району Харківської області і належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погодившись з даною ухвалою, сторони оскаржили її в апеляційному порядку.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити ФГ «Матриця» в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до ухвалення судом незаконного та необґрунтованого судового рішення.

Вказує, що заявником в заяві про забезпечення позову не надано жодного належного доказу, який би підтверджував або обґрунтовував його вимоги.

Зазначає, що під час укладення договору емфітевзису з власниками земельної ділянки державним реєстратором було перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також встановлено відсутність суперечностей між заявленими вимогами та зареєстрованими правами на нерухоме майно відносно спірної земельної ділянки, та як наслідок внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за Договором про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 06.08.2021.

Відповідач ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити ФГ «Матриця» в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Вказує, що вона є власником спірної земельної ділянки та разом з іншими власниками уклала 06.08.2021 Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), при укладенні і реєстрації якого були дотримані вимоги норм чинного законодавства України.

Зазначає, що заява ФГ «Матриця» про забезпечення позову не відповідає визначеним вимогам, які викладені в статтях 151-152 ЦПК України, крім того на дату подання апеляційної скарги вона не отримувала жодної позовної заяви ФГ «Матриця» та ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відзиви на апеляційні скарги до апеляційного суду не надходили.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту 2 частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 11.01.2022 директор ФГ «Матриця» звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору емфітевзису недійсним, в якому просить суд визнати недійсним договір емфітевзису щодо земельної ділянки площею 9,68964 га кадастровий номер :12:000:0007 від 06.08.2021, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з одної сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, зареєстрований строком на 10 років в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Як на підставу заявлених вимог, ФГ «Матриця» посилалось на те, що ФГ «Матриця» є орендарем земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0014 площею 6,0824 га за договором оренди землі б/н від 10.05.2007 строком на 15 років. Проте на початку жовтня 2021 року позивачу стало відомо, що відповідачами 06.08.2021 укладено договір емфітевзису з ОСОБА_2 строком на 10 років, без отримання згоди орендаря всупереч чинному законодавству. Даний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Вказував, що невжиття заходів забезпечення позову та продовження здійснення ОСОБА_2 сільськогосподарських робіт на обробленій та засіяній позивачем земельній ділянці в подальшому може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду та становить його у дуже скрутне матеріальне становище. Зазначає, що запобігти даним обставинам можливо лише у спосіб, про який просить у поданій заяві про забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір та дійшов висновку, що подальше використання відповідачами та третьою особою земельної ділянки призведе до ускладнення захисту прав ФГ «Матриця», а невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим чи утрудненим виконання рішення суду в разі задоволення позову та завдати збитків фермерському господарству.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Проте суд першої інстанції, вирішуючи спірне питання, вказаних вимог закону не виконав, не взяв до уваги, що предметом спору є визнання правочину недійсним, що не потребує примусового виконання рішення суду у разі задоволення позову, а вжиті судом заходи забезпечення позову становлять втручання у право власності відповідачів на спірну земельну ділянку та не є співмірними з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Заборона відповідачам вчиняти будь-які дії щодо належної їм земельної ділянки обмежує власників у здійсненні своїх правомочностей, а заборона третій особі користуватися земельною ділянкою, що становить зміст договору емфітевзису, як права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (стаття 407 ЦК України), зумовлює фактичне вирішення спору до ухвалення остаточного рішення по справі, що не відповідає нормам процесуального права.

За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову ФГ «Матриця» у задоволенні заяви про забезпечення позову за безпідставністю.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2022 року - скасувати та ухвалити з цього питання нове судове рішення.

У задоволенні заяви Фермерського господарства «Матриця» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Матриця» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання договору емфітевзису недійсним - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. В. Прядкіна

О. В. Чумак