Номер провадження: 22-ц/813/8125/22 Головуючий у 1-й інстанції: Калініченко Л.В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року, постановлену у складі судді Калініченко Л.В. у справі №947/15746/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус російської федерації ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

20 липня 2022 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Київського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус російської федерації ОСОБА_3 , Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним.

Позовну заяву мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у

м. Севастополь померла його тітка ОСОБА_6 , про що окупаційною владою видано свідоцтво про смерть за законодавством російської федерації.

Позивач зазначав, що свідоцтво про народження його тітки відсутнє, доступу до документів померлої ОСОБА_6 у м. Севастополі він не має, факт родинних відносин можуть підтвердити свідки, крім того в родинних архівах збереглися численні матеріали родинного листування, зокрема анкета батька із зазначенням членів родини.

Посилався на те, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасового окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Зазначав, що у відповідності до положень Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації від 15 вересня 2015 року №685-VIII, місцем смерті ОСОБА_6 є анексована територія України.

Встановлення факту смерті, заявнику необхідно для реалізації спадкових прав, оскільки після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно.

Наразі із заявою про оформлення спадкових прав на майно померлої до нотаріуса звернулася двоюрідна сестра позивача ОСОБА_5 , подавши заповіт, який на думку заявника є недійсним в силу відсутності волевиявлення заповідача.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив встановити факт смерті ОСОБА_6 , місце смерті місто Севастополь, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_6 , а саме встановити факт, що він є племінником ОСОБА_6 ; допустити негайне виконання рішення у частині, що встановлює факт смерті ОСОБА_6 та звернути судове рішення до виконання; визнати недійсним заповіт, складений 31 серпня 2019 року і засвідчений нотаріусом міста Севастополя Маркусік А.Є. (зареєстрований у реєстрі ФНП РФ за №92/35-н/92-2019-3-641 від 31.08.2019 року).

У позовній заяві ОСОБА_1 указав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п.21 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 постановлено вважати неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвала суду мотивована тим, що у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, до суду не надходило від заявника будь-яких заяв та клопотань.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить скасувати ухвали суду як таку, що перешкоджає розгляду справи та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 03.08.2022 року о 15.01 год. на електронну адресу позивача, яка хоча і вказана у позові, однак не зареєстрована у єдиній системі судочинства, судом була надіслана ухвала, датована 26.07.2022 року про необхідність виправлення у 5-ти денний строк недоліків позовної заяви, зумовлений несплатою судового збору.

На виконання вимог цієї ухвали суду у межах встановленого 5-ти денного строку, а саме 08.08.2022 року позивач сплатив судовий збір і цього ж дня, надіслав на адресу суду рекомендоване поштове відправлення із квитанцією на підтвердження факту сплати судового збору.

Посилається на те, що указане поштове відправлення було надіслано до суду і вручене 13.08.2022 року, тобто у межах нормативів, встановлених наказом Міністерства інфраструктури України №95 від 28.11.2013 року Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, відповідно до яких строк пересилання кореспонденції між іншими населеними пунктами різних областей України становить день прийняття +5 днів, а тому вважає, що в умовах збройної агресії виправданим є навіть невелика затримка доставлення поштової кореспонденції.

Позиція інших учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду.

Згідно із ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, з огляду на положення ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд даної справи призначеного в порядку письмового провадження за матеріалами, наявними у справі, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення позовної заяви, право на апеляційне оскарження якої регламентовано п.6 ч.1

ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом не оплатив його судовим збором, посилаючись на положення п.21 ст.5 Закону України Про судовий збір.

26.07.2022 року встановивши вказані обставини, суд першої інстанції постановив ухвалу, якою залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху, надавши позивачеві для усунення недоліків 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем в поданій позовній заяві заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме - встановлення факту смерті; встановлення факту родинних відносин; визнання заповіту недійсним.

Відповідно до п.21 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявникові при подані позову належало оплатити судовим збором інші вимоги, заявлені ним у позові, а саме про встановлення факту родинних відносин та визнання заповіту недійсним в загальній сумі 1984,80 грн. (а.с. 17-18).

03.08.2022 року о 15.01 год. копія указаної ухвали, була надіслана судом на електронну адресу, вказану заявником у позовній заяві (а.с. 22).

08.08.2022 року (згідно відомостей відстеження поштових відправлень (трекінгу) АТ Укрпошта) ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку подав рекомендоване поштове відправлення за №780, яке містило заяву на усунення недоліків ухвали суду від 26.07.2022 року, до якої додано дві квитанції про сплату заявником судового збору по 992,40 грн. кожна, а загалом на суму 1984,80 грн. (а.с. 26-29). Указане поштове відправлення, згідно штампу, зареєстроване у канцелярії суду першої інстанції 15.08.2022 року.

12.08.2022 року Київським районним судом м. Одеси постановлено оскаржувану ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві. Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною та повернення її позивачеві відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, до суду не надходило від заявника будь-яких заяв та клопотань.

Апеляційний суд вважає зазначений висновок суду передчасним з огляду на наступне.

Мотиви апеляційного суду та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Предметом апеляційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції про повернення позивачу позовної заяви у зв`язку з неусуненням недоліків поданого позову (несплатою судового збору) в строки встановлені судом.

Статтею 123 ЦПК України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У відповідності до приписів ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із викладеного слідує, що правовим підґрунтям для повернення позовної заяви з підстав несплати заявником судового збору, є невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху у межах строку, визначеного судом.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №592/5347/21 зроблено висновок про те, що при обчисленні строків, суди повинні враховувати строки пересилання поштових відправлень, які встановлені наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року № 958 «Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень».

Розділом II Наказу Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, визначено нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), зокрема встановлено: між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Встановивши ту обставину, що 03.08.2022 року ОСОБА_1 було надіслано на електронну пошту копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції мав зважити на проміжок часу, який є необхідним на пересилання поштової кореспонденції, та не приймати процесуальне рішення у справі щонайменше до 15.08.2022 року, з метою врахування мінімального часового проміжку, потрібного для доставлення можливого поштового відправлення на адресу суду.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 своєчасно (виходячи з умов отримання копії ухвали на електронну пошту 03.08.2022 р.) сплатив судовий збір, на підтвердження чого надіслав 08.08.2022 р. на адресу суду відповідні квитанції.

З огляду на викладне, оскаржувану ухвалу суду не можна визнати законною й обґрунтованою, а тому її належить скасувати, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Окрім того, слід звернути увагу, що порядок вручення копій судових рішень, регламентований ст. 272 ЦПК України, а не ч.6 ст.128 ЦПК України, як то зазначив суд першої інстанції.

Керуючись ст. 367,374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 12 серпня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом 30 днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.П. Воронцова

О.М. Полікарпова