ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді-доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Смілянського Ярослава Геннадійовича

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2021 року, постановлену суддею Цвірюком Д.В., повний текст ухвали складений дата не вказана

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості у загальному розмірі 442 811,69 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передано на розгляд до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відомостей, які б свідчили, що приватним виконавцем виконавчі дії провадяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника ОСОБА_1 або за місцезнаходженням її майна, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Харкова, матеріали справи не містять. Таким чином, територія Шевченківського району міста Харкова не є місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса. Крім того, з наданих матеріалів заяви неможливо встановити місце виконання оскаржуваного виконавчого напису. Разом із цим, відповідачем у справі є стягувач за виконавчим написом ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна буд.2 оф.205. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги загальні правила підсудності справ, визначені ч.2 ст. 27 ЦПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає передачі за місцезнаходженням відповідача - до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Смілянський Я.Г., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що пред`явлення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, до Дзержинського районного суду м. Харкова відповідно до ст. 532 ЦК України пов`язане з місцем виконання зобов`язання, а саме АДРЕСА_1 , тобто те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок, а кредитор повинен прийняти належне виконання, Вказує, що якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду. Виконавче провадження відкрито за місцем перебування та проживання ОСОБА_1 , а отже, виконання виконавчого напису нотаріуса має здійснюватись за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , визначеною самим стягувачем, про що зазначено нотаріусом та виконавцем, тому представник позивача вважає, що позивач звернулася до суду саме за правилами територіальної підсудності відповідно до місця вчинення виконавчих дій у порядку ч.12 ст. 28 ЦПК України. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження виконавчі дії здійснюються саме за адресою реєстрації ОСОБА_1 на час укладення кредитного договору - у Шевченківському районі м. Харкова, що відноситься за територіальною підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.10.2021 року дана цивільна справа витребувана з Дзержинського районного суду м. Харкова (а.с. 146).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.01.2022 року відкрито апеляційне провадження у справі (а.с. 166-167).

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (а.с. 170).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.08.2022 року дана цивільна справа призначена до апеляційного розгляду на 02.11.2022 року, без повідомлення учасників справи (а.с. 171).

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №147219 від 11.06.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» кошти у загальному розмірі 442 811,69 грн. (а.с. 36)

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 липня 2021 року, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. перебуває виконавче провадження №66130615 з примусового виконання виконавчого напису №147219 від 11 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованість у загальному розмірі 442 811,69 грн. (а.с. 23).

Отже, з наданих до суду документів вбачається, що боржником за виконавчим документом є ОСОБА_2 .

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відомостей, які б свідчили, що приватним виконавцем виконавчі дії провадяться за місцем проживання, перебування, роботи боржника ОСОБА_1 або за місцезнаходженням її майна, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Харкова, матеріали справи не містять, а територія Шевченківського району міста Харкова не є місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, отже, з наданих матеріалів заяви неможливо встановити місце виконання оскаржуваного виконавчого напису. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем у справі є стягувач за виконавчим написом - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Автотранспортна буд.2 оф.205, тому, приймаючи до уваги загальні правила підсудності справ, визначені ч.2 ст. 27 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає передачі за місцезнаходженням відповідача - до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За загальним правилом згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначає позивач у позові, місце знаходження відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» є м. Дніпро, вул. Автотранспортна, буд.2, оф.205. Позивач проживає АДРЕСА_1 .

Частина 12 ст. 28 ЦПК України (підсудність справ за вибором позивача) передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тобто, у даному випадку діє правило альтернативної підсудності вказаної категорії справи, коли позивач на свій розсуд може обирати, до якого суду пред`явити позов цієї категорії спорів, за місцезнаходженням відповідача у порядку ч. 2 ст. 27 ЦПК України, чи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса у порядку ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

До позову позивач додала постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.07.2021 року, згідно якої виконавче провадження відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О. на підставі виконавчого напису №147219, виданого 11.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 (а.с. 23).

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, щомісцем виконання виконавчого напису нотаріуса за змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України є місце відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Д.О.

По справі вбачається, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №147219 видано щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , заборгованості за кредитним договором. Виконавче провадження відкрито також за вказаною адресою реєстрації/проживання ОСОБА_1 (а.с. 23,36) та не заперечується позивачем.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна. Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19 зроблено висновок про те, що позов подано до суду за місцем виконання виконавчого напису, за місцем проживання позивача, що відповідає частині другій статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та частині дванадцятій статті 28 ЦПК України, а тому оскаржувані судові рішення в частині визначення правил територіальної підсудності позову особи ухвалені з дотриманням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими. При цьому, Верховний Суд виходить з того, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Позивач у цій справі використав належне йому право вибору суду за правилами альтернативної підсудності, звернувся до районного суду за місцем реєстрації свого проживання у цьому районі.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про помилкове тлумачення судом першої інстанції норм цивільного процесуального законодавства, Закону України «Про виконавче провадження», що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для передачі справи за підсудністю до Амур-Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року дана цивільна справа передана за підсудністю до Красноградського районного суду м. Дніпропетровська, тому, у зв`язку із скасуванням ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2021 року, ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2021 року, як похідна, втрачає силу і виконанню не підлягає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Смілянського Ярослава Геннадійовича - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2021 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 листопада 2022 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов