КИЇВСЬКИЙАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Комаревцева Л.В
Єдиний унікальний номер справи № 753/2295/2022
Апеляційне провадження №22-ц/824/9232/2022
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Ігнатченко Н.В., Савченка С.І.,

секретар - Олешко Л.Ю.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

В лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 04 березня 2021 року був укладений договір позики на суму 302 866,20 грн . Згідно графіку повернення коштів , ОСОБА_1 мав повернути

14 310 ,40 грн до 04 квітня2021 року,

14 310,40 грн до 04 траня 2021 року,

274245,40 грн до 04 червня 2021 року включно.

В подальшому, 06 серпня 2021 року була укладена додаткова угода, якою внесено зміни до угоди від 04 березня 2021 року ( п.п. 1, 5,6) , згідно якої сума позики становить 294 414,12 грн, і згідно графіку повернення позики, ОСОБА_1 мав повернути -

13 911 ,04 грн до 04 вересня 2021 року , 13 911 ,04 грн до 04 жовтня 2021 року , 266 592 ,04 грн до 04 листопада 2021 року.

Станом на 28 січня 2022 року ОСОБА_1 кошти не повернув, а відтак утворилсь заборгованість в розмірі 447590,52 грн, яка складається з такого:

272 414 ,12 грн залишок боргу за договором ,

175176,40 грн неустойка за кожний календарний день існування простроченої заборгованості .

У обох договорах виконання зобов`язання забезпечено передачею у заставу автомобіля марки BMW модель 5351, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , якка належить позивачу на праві власності.

У прохальній частині позову , позивач ОСОБА_2 просив

Стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 447590 ,52 грн заборгованості за договором позики, 4 475,91 грн судового збору .

Ухвалою суду від 04 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму позики в розмірі 447590,52 грн, судовий збір 4475,91 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилався на ту обставину, що суд неповно з`ясував обставини щодо суми заборгованості, позивач навмисно незаначив, що існує виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , а відтак суд не з`ясував якаж сума заборгованості реальна, і чи існує вона взагалі.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначив, що рішення суду є законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарг не містять доказів які б спростували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 27 жовтня 2022 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Представники сторін приймали у часть у розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтовани

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ЯҐк встановлено судом першої інстанції, між позивачем та відповідачем 04 березня 2021 року був укладений договір позики на суму 302 866,20 грн. Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим з договором строк, не пізніше ніж через 3 місяці з моменту укладення Договору, тобто до 04 червня 2021 року.

Згідно графіку повернення коштів (П. 5 Договору), ОСОБА_1 мав повернути

14 310 ,40 грн до 04 квітня2021 року,

14 310,40 грн до 04 траня 2021 року,

274245,40 грн до 04 червня 2021 року включно.

В подальшому, 06 серпня 2021 року була укладена додаткова угода, якою внесено зміни до угоди від 04 березня 2021 року ( п.п. 1, 5,6), згідно якої сума позики становить 294 414,12 грн, і згідно графіку повернення позики, ОСОБА_1 мав повернути -

13 911 ,04 грн до 04 вересня 2021 року , 13 911 ,04 грн до 04 жовтня 2021 року, 266 592,04 грн до 04 листопада 2021 року.

Також, 06 серпня 2021 року відповідач власноруч підписав розписку, в якій зазначив, що кошти в сумі 294 414, 12 грн отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути цю суму до 04 листопада 2021 року включно.

Згідно п. 10 позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно п. 11 договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.

Положеннями п. 16.3 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями Договору, в тому числі щодо своєчасного повернення позики.

У обох договорах виконання зобов`язання забезпечено передачею у заставу автомобіля марки BMW модель 5351 , 2013 року випуску , державний номер НОМЕР_1 , якка належить позивачу на праві власності.

Станом на 28 січня 2022 року ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконує належним чином, а його заборгованість складає 447 590,52 грн з яких: 272 414,12 грн залишок боргу за договором; 175 176,40 грн неустойка за кожний календарний день існування простроченої заборгованості;

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань , порушує права позивача , за захистом яких він звернувся .

Правовідносини, які випливають з договору позики, врегульовані нормами параграфу 1 глави 71 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №679цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».( Посттанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року справа № 319/1669/16-ц ).

Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 зазначено, що «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику».

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Як, встановлено судом , до цього часу відповідач ОСОБА_3 отримані у борг від позивача грошові кошти не повернув.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що між сторонами 04 березня 2021 року був укладений договір позики, із змінами внесени до нього 06 серпня 2021 року.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на заперечення позовних вимог.

Отже враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконав своє грошове зобов`язання в повному обсязі, висновок суду першої інстанції ,що порушене право позикодавця ОСОБА_2 підлягає захисту шляхом примусового стягнення заборгованості на загальну в суму 447590,52 грн є цілком обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності виконавчого напису про звернення стятгення на предмет застави, а саме автомобіль, не містить доказів, що вказаний автомобіль був реалізований, більш того, як пояснив представник відповідача, виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню рішенням Оболонського районного суду м.Києва.

Будь-яких інших доказів, що ОСОБА_1 виконав свої зобов`язання по виконанню договору позики, матеріали справи не містять, і відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної скарги.

У мотивувальній частині судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду справи, що переглядається, з висновками якого погоджується колегія суддів апеляційної інстанції , вірно визначено розрахунок заборгованості за договором позики, а відтак доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, висновків суду першої інстанції не спростовують , а тому скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає ,що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України , суд ,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 01 листопада 2022 року.

Головуючий

Судді