ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4173/21 Номер провадження 22-ц/814/914/22Головуючий у 1-й інстанції Бугрій В. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Павлова Кирила Дмитровича який діє в інтересах Державного підприємства "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління Держпраці у Полтавській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила стягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на її користь заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період роботи з 01.11.2020 року по 19.04.2021 року в сумі 21 000,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 3 067,82 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року в сумі 38 099, 88 грн., та за кожний наступний день затримки розрахунку нараховувати по 302,38 грн. по день ухвалення судового рішення.

В обгрунтування позову вказувала, що вона з 13 липня 2020 року по 19 квітня 2021 року працювала на посаді інженера II категорії групи № 3 відділу землевпорядних, землеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт у Полтавській регіональній філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Наказом Полтавської регіональної філії ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» № 45-ОС від 19 квітня 2021 року її було звільнено з посади інженера І категорії відділу землевпорядних, землеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

На даний час сума заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 21 000,00 грн., сума заборгованості за невикористану відпустку становить 3 067,82 грн. Середній заробіток за весь період затримки виплати заробітної плати по 30.04.2021 року за 126 днів складає: 38 099, 88 грн.

Наявність та розмір заборгованості із зарплати та компенсації за невикористану відпустку підтверджується довідкою №01-21/169 від 19.04.2021 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.09.2022 року замінено відповідача на ДП "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 до ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління Держпраці у Полтавській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку задоволено.

Стягнуто з ДП "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою" на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період роботи з 01.11.2020 року по 19.04.2021 року в сумі 21000 грн.

Стягнуто з ДП "Харківський науково-дослідний та проектного інституту землеустою" на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку у сумі 3067,82 грн.

Стягнуто з ДП "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року в сумі 38099,88 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року стягнуто з ДП "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою" 908 грн. судового збору на користь держави.

З вказаним рішенням суду не погодилося ДП "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та оскаржило його в апеляційному порядку посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просило рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про зменшення розміру заборгованості по заробітній платі до суми 20000 грн, а також відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішити питання судових витрат.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що місцевим судом не взято до уваги те, що було невірно розраховано заборгованість по заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку, оскільки згідно довідки №01-21/169 від 19.04.2021 року вбачається, що заборгованість становить 24834,68 грн. в тому числі компенсація за невикористану відпустку у розмірі 3067,82 грн.

Зазначають, що оскільки ними було перераховано на рахунок позивача 3834,68 грн., заборгованість склала 21000 грн.

Окрім того вказують, що місцевим судом невірно визначено середню заробітну плату за останні два місяці, що передують даті звільнення, внаслідок чого невірно розраховано середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ДП "Харківський науково-дослідний та проектного інституту землеустою" підлягає задоволенню частково.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.07.1974 року працювала на посаді інженера ІІ категорії групи № 3 відділу землевпорядкованих, землеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних робіт у Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», з якої звільнена 19.04.2021 року за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.12 - трудова книжка, а.с.15 - наказ про звільнення).

Наказом №20 від 19.04.2021 року припинено Полтавську регіональну філію Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», шляхом її ліквідації (а.с.22 - наказ).

Місцевим судом також встановлено, що на даний час сума заборгованості з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати становить 21000,00 грн., сума заборгованості за невикористану відпустку становить 3 067,82 грн. Середній заробіток за весь період затримки виплати заробітної плати по 30.04.2021 рок за 126 днів складає: 38 099, 88 грн.

Наявність та розмір заборгованості із зарплати та компенсації за невикористану відпустку підтверджується довідкою №01-21/169 від 19.04.2021 року.

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що наявні підстави для стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, оскільки вказана заборгованість підтверджена належними та допустимими доказими.

Також місцевий суд стягнув середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2020 року по 30.04.2021 року в сумі 38099,88 грн. виходячи з того, що згідно Наказу № 15-ОС від 09 липня 2002 року розмір посадового окладу позивача дорівнював 6350 грн.

З 01.02.2021 року по 31.03.2021 року (два повних робочих місяця) було 42 робочих дня, отже суму двох розмірів посадового окладу (12 700 грн.) на суму робочих днів за лютий та березень (42 робочих дні). Розмір компенсації за один день затримки виплати заробітної плати (12 700 / 42) = 302,38 грн. /1 робочий день вимушеної затримки.

Між тим апеляційний суд не може погодитись з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

З матеріалів справи вбачається, що в день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок, існувала заборгованість у розмірі 24 834,68 гривень, в тому числі компенсація за невикористану відпустку становить 3067,82 грн. (а.с.16 - довідка відповідача).

У зв`язку з частковою виплатою запробітної плати, згідно виписки з карткового рахунку позивача від 13.05.2021 року та 18.05.2021 року виплачено ОСОБА_1 - 2000 грн. та 1834,68 грн., невиплаченою залишилась заборгованість по заробітній платі в розмірі 21 000,00 гривень.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперчує той факт, що сума заборгованості нарахованої але невиплаченої заробітної плати становить 21000 грн.

Відповідно до ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що слід стягнути з Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» заборгованості з нарахованої але не виплаченої заробітної плати у розмірі 21000 грн. в тому числі компенсація за невикористану відпустку становить 3067,82 грн. (а.с.16 - довідка відповідача).

Щодо вимог про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата- вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасово: непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать: при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року№ 100.

При цьому, середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27Закону України«Про оплатупраці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КабінетуМіністрів Українивід 8лютого 1995року №100 (далі - Порядок).

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 5 розділу ІV Порядку встановлено, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за два місяці, що передували звільненню, складала 290,23 грн., що підтверджується довідкою про розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 з 01.11.2020 року по 19.04.2021 року( а.с.78).

За таких обставин за період з 19.04.2021 року ( день звільнення) по 25.10.2022 року (день винесення постанови апеляційним судом ) кількість робочих днів, згідно з щорічним розрахунком норм тривалості робочого часу, становить 385 робочих дні, тобто середній заробіток за цей час становить 112008,05 грн. (385 робочих днів*290,23 грн).

Таким чином апеляційний суд дійшов висновку, що слід стягнути з Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 112008,05 грн.

На підставі норми ст.141 ЦПК України, положення Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1816 гривень за подачу позовної заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» при подачі апеляційної скарги сплачено 1362 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року відстрочено сплату судового збору ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» до ухвалення рішення по суті.

За таких обставин слід достягнути з ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інтснації ухвалено рішення при неповному досліженні обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідності висновків, викладених у рішенні обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції підягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що враховуючи скасування апеляційним судом рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2021 року, є підстави для скасування додаткового рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Павлова Кирила Дмитровича який діє в інтересах Державного підприємства "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 жовтня 2021 року та додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління Держпраці у Полтавській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки виплати розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою" на користь ОСОБА_1 заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період роботи з 01.11.2020 року по 19.04.2021 року в сумі 21000 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з 19.04.2021 року по 25.10.2022 року в сумі 112008,05 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустою» судовий збір за подачу позову 1816 грн, за подачу апеляційної скарги 1362 грн, а всього судовий збір у розмірі 3178 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя Л.М. Хіль

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова

Повний текст постанови складено 01.11.2022 року