Дата документу 31.10.2022Справа № 554/5268/22
Провадження № 2/554/2871/2022
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року місто Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Шевської О.І.
за участю секретаря судового засідання - Шевченко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Процай Володимира Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, -
У червні 2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Процай В.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка ніде офіційно не працевлаштована, жодної офіційної роботи за час перебування на території України вона не мала. Зловживає алкогольними напоями, веде розгульний спосіб життя. Після того, як позивач забрав доньку до себе в 2019 році, відповідачка до теперішнього часу жодним чином не поцікавилася її життям. Будь-якої допомоги на утримання малолітньої дочки відповідачка позивачу не надає, та не цікавиться її життям. Таким чином, відповідачка з 2019 року взагалі самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків по відношенню до своєї дочки. В зв`язку з тим що відповідач з 2019 року взагалі не приймає участі у вихованні дитини, не надає жодної матеріальної допомоги та моральної підтримки, а також та обставина що відповідачка зловживає алкогольними напоями, не має місця реєстрації, не має роботи (стабільного доходу), вважає що її необхідно позбавити батьківських прав щодо дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду.
Ухвалою суду від 30.06.2022 року відкрито провадження по справі.
У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, надали суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримали та прохали їх задовольнити.
Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву не скористалася.
Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, окрім того надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, який прохали врахувати при винесенні рішення.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи вказані обставини та те, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,44,76-82ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).
Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідачка народила доньку ОСОБА_3 , батьком якої записаний позивач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Подільським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.
Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2019 року у справі № 554/2425/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 .
Вищевказане заочне рішення набрало законної сили 15 липня 2019 року.
18 жовтня 2019 року Октябрським районним судом м. Полтави видано судовий наказ, згідно якого наказано стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 , посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_3 , видана 21.12.2016 року, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
Позивач у зв`язку з тим, що відповідачка не сплачувала аліменти добровільно пред`явив вищевказаний судовий наказ до примусового виконання до Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми).
Згідно довідки головного державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) Проніної Л.М. від 14.01.22р., заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 10.01.22р. становить 81 519,17 грн.
При цьому, як можливо встановити з даної довідки, а також з довідки від 05.05.21р., відповідачка з 2019 року взагалі не платить аліменти на утримання своєї дочки.
Відповідачка ніде офіційно не працевлаштована, жодної офіційної роботи за час перебування на території України вона не мала. Зловживає алкогольними напоями, веде розгульний спосіб життя.
Після того, як позивач забрав доньку до себе в 2019 році, відповідачка до теперішнього часу жодним чином не поцікавилася її життям. Будь-якої допомоги на утримання малолітньої дочки відповідачка позивачу не надає, та не цікавиться її життям.
Таким чином, відповідачка з 2019 року взагалі самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків по відношенню до своєї дочки.
Позивач на відміну від відповідачки турбується про виховання та матеріальне забезпечення своєї дочки, створює їй умови проживання необхідні для повноцінного гармонійного та духовного розвитку.
ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою зареєстрований в м. Полтаві, офіційно працевлаштований, має добрі характеристики і як з місця роботи так і з місця проживання, а також з дитячого садочка, умови його проживання задовільні згідно акту обстеження. Крім того позивач не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку.
Позивач влаштував доньку до дитячого садочка № 84 що знаходиться біля місця його проживання та де працює мати позивача, підписав декларацію з дитячим лікарем, здійснює з нею прогулянки, всіляко піклується про неї.
З письмових пояснень сусідів позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що малолітня донька ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , який займається її вихованням. Дитина проживає разом з батьком з 2019 року. За цей час мати дитини не з`являлася, вихованням дитини не займається та її життям не цікавиться.
Відповідно до висновку про доцільність позбавленян батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затвердженого Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради 25.10.2022 року за №206 , мати ОСОБА_2 , тривалий час не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, матеріально не утримує. Вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається лише батько. Керуючись ст. 155, 164 СУ України, громадянку ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківськіх прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем, що остання протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, не піклується про неї, не забезпечує їїматеріально, і в подальшому не має наміру цього робити.
З огляду викладеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини.
Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача у сумі 992.40 грн. та витрати у сумі 7 000 грн. на правову допомогу.
Керуючись ст. ст. 164, 165 СК України, п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд
позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Процай Володимира Миколайовича до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.
Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, місцезнаходження: м.Полтава, вул.Івана Мазепи, 30.
Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.І.Шевська