Справа № 369/2081/22
Провадження № 2/369/3595/22
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши цивільну справу № 369/2081/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергій Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергій Олексійович про визнання виконавчого напису від 15.11.2021 року зареєстрованого в реєстрі за № 4325, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований наступним.

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем був вчинений виконавчий напис за № 4325 від 15.11.2021 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості за кредитним договором № 381/П/99/2007-978 від 29.08.2007 року у загальному розмірі 916 695 (дев`ятсот шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 17 копійок).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка Сергія Олексійовича (надалі - приватний виконавець) від 27.01.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68400913.

Позивач вважає, що спірний виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови укладення нотаріально посвідченого кредитного договору. У зв`язку з тим, що між позивачем та відповідачем ніколи не укладалися нотаріально посвідчені кредитні договори, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис.

На думку позивача, виконавчий напис вчинено з порушеннями норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зазначена у виконавчому написі сума грошових вимог розрахована неправильно, сума грошових вимог не є безспірною, а тому виконавчий напис має бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, позивач вважає, що згідно ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Так, як з дня виникнення права вимоги по Кредитному договору № 381/П/99/2007-978 від 29.08.2007 року минуло більше трьох років, приватний нотаріус Кобельницький С.І. не мав права в розумінні ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» вчиняти виконавчий напис від 15.11.2021 року № 4325. Також позивач вказує на те, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року фінансова установа перед тим як звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі повинна була направити йому письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, однак він таку вимогу не отримував. Відповідно до постанови Верховного Суду від 13.10.2021 року у справі № 554/6777/17-ц, якщо боржника не було повідомлено про вимогу повернути заборгованість, це є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.02.2022 року року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначеного підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 11.02.2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергій Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 4325 виданого 15.11.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., який зареєстровано в реєстрі за № 4325.

17.02.2022 року від представника відповідача надійшло клопотання/заява, згідно якого останній просить суд на підставі ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України направити справу за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки місцезнаходження відповідача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» - м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 54, оф. 402, що відноситься до адміністративної території Чечелівського району м. Дніпра, за місцезнаходженням відповідача.

26.08.2022 року від представника позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про передачу цивільної справи № 369/2081/22 за підсудністю, згідно якого останній заперечив проти направлення справи за підсудністю, оскільки даний позов пред`явлено за місцем виконання виконавчого напису у порядку ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Ухвалою суду від 29.08.2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача про направлення справи за підсудністю було відмовлено та закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті.

01.11.2022 року від позивача - ОСОБА_1 до суду надійшла заява, згідно якої останній просив суд здійснювати судовий розгляд за його відсутності та просив суд задовольнити пред`явлений ним позов в повному обсязі.

Відповідач та треті особи про розгляд справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем був вчинений виконавчий напис за 15.11.2021 року № 4325 про стягнення з позивача на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості за кредитним договором № 381/П/99/2007-978 від 29.08.2007 року в розмірі 916 695 (дев`ятсот шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 17 копійок).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лисенка Сергія Олексійовича (надалі - приватний виконавець) від 27.01.2022 року було відкрито виконавче провадження № 68400913.

Аналізуючи доводи сторони позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру та існування сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172.

Із моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку).

10.12.2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за і зобов`язаннями (п. 2 Переліку).

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, треті особи: Нотаріальна палата України, ОСОБА_4 , ПАТ Комерційний банк «Надра», ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», ПАТ Комерційний банк «Альфа-Банк» про визнання нечинним і скасування п.1 та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 зазначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Починаючи з 22.02.2017 року нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати понесені сторонами при сплаті судового збору.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп.

Так, як позивач є інвалідом війни другої групи, він звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тому у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 496 грн. 20 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 95, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лисенко Сергій Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис від 15.11.2021 року зареєстрований в реєстрі за № 4325, вчинений Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованості в розмірі 916 695 (дев`ятсот шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять гривень 17 копійок) відповідно до Кредитного договору № 381/П/99/2007-978 від 29.08.2007 року, який укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (49019, м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, б 54, офіс. 402; ідентифікаційний код 43115064) в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви та 496 (чотириста дев`яносто шість гривень) 20 коп. судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 07.11.2022 року.

Суддя А.В. Янченко