07.11.2022 Провадження по справі № 2/940/330/22
Справа № 940/751/22

РІШЕННЯ

Іменем України

07 листопада 2022 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Романовської Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстрований 11 липня 2015 року відділом РАЦС Стародубського району управління РАЦС Брянської області, про що зроблено запис акта про укладення шлюбу №97.

В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинені з червня 2022 року, а подальше збереження сім`ї вважає неможливим, оскільки вона існує формально. Відповідач без будь-яких пояснень виїхав з їхнього спільного місця проживання в АДРЕСА_1 у невідомому їй напрямку та змінив номер телефону. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Спільне майно відсутнє.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 14.09.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 18.10.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не прибула, надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує, термін для примирення просить не надавати. Разом з тим, відмовляється від позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на її користь судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув. Відповідно до відомостей, наданих відділом реєстрації місця проживання Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Тетіївської міської ради та відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 зареєстрованим не значиться (а. с. 15-16). Відтак, відповідач ОСОБА_2 викликався до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що шлюб між позивачкою ОСОБА_1 , громадянкою України, та відповідачем ОСОБА_2 , громадянином росії, зареєстрований 11 липня 2015 року відділом РАЦС Стародубського району управління РАЦС Брянської області, про що зроблено запис акта про укладення шлюбу № 97, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а. с. 9).

Переклад тексту цього свідоцтва про укладення шлюбу з російської мови на українську мову зроблено перекладачем ОСОБА_3 та засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Литвина Л.О., зареєстровано в реєстрі за № 21294, № 21295 (а. с. 10-11).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони у справі від спільного проживання у шлюбі дітей не мають.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Судом встановлено, що позивачка є громадянкою України, яка обґрунтовуючи свій позов, зазначила, що вона з відповідачем спільно проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, враховуючи, що позивачка є громадянкою України, проживає на території України, де має постійне зареєстроване місце проживання, суд вважає за необхідне до зазначених правовідносин при вирішенні справи про розірвання шлюбу застосувати законодавство України.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи норми чинного законодавства, слід дійти висновку, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Отже, враховуючи наведені вище норми права, встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, а також з урахуванням конституційного права особи на шлюб за вільною згодою, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Водночас, відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Беручи до уваги позицію позивачки змінити шлюбне прізвище на дошлюбне, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачці змінити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись статтями 10, 12, 81, 264-268, 354 ЦПК України, статтями 21, 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. 5 Конституції України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином Росії, зареєстрований 11 липня 2015 року відділом РАЦС Стародубського району управління РАЦС Брянської області, про що зроблено запис акта про укладення шлюбу № 97, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити шлюбне прізвище на дошлюбне « ОСОБА_5 ».

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя С.В.МАНДЗЮК