ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/238/22 Справа № 171/2390/19 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

08 листопада 2022 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Колос-М",

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос-М» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-М" про розірвання договору оренди землі, визнання договору оренди землі недійсним,-

УСТАНОВИВ

У грудні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ "Колос-М" про розірвання договору оренди землі, визнання договору оренди землі недійсним.

Просив розірвати додатковий договір оренди землі від 09.02.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос-М».

04.06.2020 року позивач ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну заяву, згідно якої просив визнати недійсним додатковий договір оренди землі від 09.02.2015 року укладений між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Колос-М» Апостолівського району Дніпропетровської області.

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-М" про розірвання договору оренди землі, визнання договору оренди землі недійсним - задоволені

Визнано додаткову угоду №1 від 09.02.2015 року до договору оренди земельної ділянки б/н від 01.09.2014 року, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос-М» - недійсною.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-М" на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Колос-М» строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення та відмовлено в задоволенні заяви перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос-М» оскаржило в апеляційному порядку заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-М" задоволена частково.

Заочне рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року скасованои, ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відмовлено позивачу ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог, заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-М" про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС-М» витрати за сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152,60 грн. (одну тисячу сто п`ятдесят дві гривні шістдесят копійок).

У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛОС-М» звернувся до Дніпровського апеляційного суду із заявою про роз`снення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року.

Заява мотивована тим, що ТОВ «КОЛОС-М», звернувшись до державного реєстратора у липні 2022 року з рішенням суду апеляційної інстанції для поновлення в усіх необхідних базах додаткової угоди №1 від 09.02.2015 до договору оренди земельної ділянки б/н від 01.09.2014, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «КОЛОС-М», представнику ТОВ «КОЛОС-М» було відмовлено, оскільки з`ясувалось, що на земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0214, площею 6,08 га, зареєстровано договір оренди землі, серія та номер б/н, виданий 31.03.2021, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВИЙРІГХАРЧОТОРГ», а на земельну ділянку з кадастровим номером :02:012:0215, площею 6,08 га також зареєстровано договір оренди землі, серія та номер б/н, виданий 31.03.2021, видавник Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВИЙРІГХАРЧОТОРГ». Вказує, що на час ухвалення Дніпровським апеляційним судом 15.02.2022 судового рішення, Орендарем було зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «КРИВИЙРІГХАРЧОТОРГ», .

Заявник вказує, що рішення суду апеляційної інстанції не містить опис дій, відповідно до яких державний реєстратор може виконати постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року та поновити в усіх необхідних базах існування додаткової угоди №1 від 09.02.2015 до договору оренди земельної ділянки б/н від 01.09.2014, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «КОЛОС-М».

На підставі викладеного, заявник ТОВ «КОЛОС-М» просив роз`снити рішення Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року в частині того, які саме дії необхідно виконати державному реєстратору, для того, щоб виконати судове рішення та поновити в усіх необхідних базах існування додаткової угодо №1 від 09.02.2015 до договору оренди земельної ділянки б/н від 01.09.2014, укладену між ОСОБА_1 та ТОВ «КОЛОС-М».

Згідно частиноюпершої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі №904/2526/18 (провадження №12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого розяснення випливає з обставин неоднозначного розумінння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи розяснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не булипредметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі №233/3676/19 (провадження №14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, роз`ясненню підлягають лише ті судові рішення, які набрали законної сили та які підлягають виконанню у випадку, якщо вони не виконані або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

04.06.2020 року позивачем ОСОБА_1 були уточнені позовні вимоги, останній просив суд визнати недійсним додатковий договір оренди землі від 09.02.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Колос-М».

Судом першої інстанції повно та достеменно встановлені обставини справи, за якими спірну додаткову угоду позивач не підписув та, відповідно, продовження терміну дії строку оренди на 49 років та зміну орендної плати не погоджував.

Постановою суду апеляційної інстанції, яку просить роз`яснити ТОВ «КОЛОС-М» рішення суду першої інстанції скасовано і у позові ОСОБА_1 відмовлено з підстав неналежно обраного способу захисту порушеного права, оскільки правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.

Окрім того у постанові суду апеляційної інстанції позивачу було роз`яснено, що відмова у задоволенні позову через обрання неефективного (неналежного) способу захисту не позбавляє позивача права заявити позов про повернення належних йому земельних ділянок.

Враховуючи наведене, а також те, що постанова Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року набрала законної сили та не підлягає примусовому виконанню, вказана постанова відповідно до правил статі 271 ЦПК України роз`ясненню не підлягає, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС-М» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: