Ухвала

04 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 201/5098/22

провадження № 61-10358ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня

2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду та Донецького окружного адміністративного суду про відшкодування шкоди.

Цивільну справу в частині вимог за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня

2022 року залишено без змін.

У жовтні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про направлення справи для подальшого розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Щодо передачі справи на розгляд іншого суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншому суду, зазначена у пункті 9 частини першої статті 353 ЦПК України, після перегляду в апеляційному порядку не підлягає касаційному оскарженню.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Щодо відмови у відкритті провадження у справі

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі №295/7631/17 та аналогічного висновку дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 16 січня 2018 року у справі № 454/2843/15-ц.

З урахуванням вищевикладеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку щодо відмови у відкритті провадження у справі щодо Донецького апеляційного суду та Донецького окружного адміністративного суду.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову

у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судових рішень, яким вирішено питання про відмову у відкритті провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених положень Конституції України, ЦПК України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у вказаній частині є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України, частинами першою, другою та четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Донецького апеляційного суду, Донецького окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович