Справа № 161/7760/21
Провадження № 2/161/3598/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Гичці М.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що з 16.11.1980 вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Шлюб між сторонами розірвано рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08.12.2008. Окрім цього, 29.04.2004 позивачу встановлено третю групу інвалідності через загальне захворювання, яка в подальшому була продовжена у травні 2005 року та у травні 2008 року. 15.04.2010 позивачу встановлено третю групу інвалідності довічно через захворювання з ураженням ОРА. У зв`язку із цим вона не працює, її дохід складається лише з пенсії по інвалідності, інших джерел доходів не має, потребує лікування і матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як непрацездатної дружини в розмірі 1/4 частки його доходів (заробітку) щомісячно та довічно.

Представник позивача ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала з підстав викладених у відзиві. Вважає, що обставини на які посилається позивач в позові не відповідають дійсності. ОСОБА_4 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, внаслідок чого в 1998 році йому було встановлено ІІ групу інвалідності. А з 13.08.2008 року вже було встановлено ІІ групу інвалідності довічно. Тобто відповідач став непрацездатним ще під час шлюбу

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку.

Заслухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права непрацездатного подружжя на утримання (аліменти), який регулюється нормами сімейного законодавства, а саме положеннями глави 9 СК України.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1980, який рішенням Кузнецовським міським судом Рівненської області від 08.12.2008 у справі №2-481/2008 було розірвано (а.с.3-4).

З 29.04.2004 позивачу ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із загальним захворюванням строком на 1 рік, яка в подальшому була продовжена у травні 2005 року та у травні 2008 року (а.с.5-7).

15.04.2010 позивачеві встановлено безстроково інвалідність третьої групи загального захворювання, що стверджується копією довідки до акту огляду МСЕК серія РВН № 161863 від 15.04.2010, отримує пенсію за віком у розмірі 2 270,12 грн. щомісячно (а.с.8).

Відповідно до копії довідки №1599 від 18.03.2021, позивач в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживає одна, самостійно сплачує всі житлово-комунальні послуги та внески на управління будинком, прибудинковою територією (а.с. 27).

Відповідач, згідно довідки ГУ ПФ України у Волинській області від 26.11.2021 отримує пенсію по інвалідності (в розмірі відшкодування збитків), призначену згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 9 451,11 грн. щомісячно.

Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Згідно положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності, у разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аналіз норм статей 75 і 76 СК України дає підстави для висновку про те, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені лише за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом (Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17 та від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц).

Судом встановлено, що розмір пенсії, яку отримує позивач, становить прожитковий мінімум, встановлений для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», натомість такого доходу недостатньо для здійснення оплати за комунальні послуги та послуги з утримання будинку тощо (а.с.23-27).

Відповідачем до суду доказів, які б спростовували доцільність стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання не надав.

Відповідно до ч.3 ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи встановлені обставини у справі, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судові витрати в справі - судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в суд, суд стягує з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.75,76 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки від доходу ОСОБА_4 щомісячно з 27 квітня 2021 року довічно.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 27.10.2022.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк