ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/8603/20 Номер провадження 22-ц/814/1409/22Головуючий у 1-й інстанції Лук"яненко С.А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Полтавського апеляційного суду:

головуючого судді Чумак О.В.

суддів Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Даценко Н.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» адвоката Чуба Сергія Володимировича на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2022 року, у складі судді Лук`яненко С.А.,повний текст рішення складено 04.02.2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рассвет», відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області про скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

встановила:

У грудні 2020 року адвокат Харченко К.С. звернувся до суду першої інстанції з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Рассвет», Відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області, в якому просить скасувати рішення державного реєстратора Радіонова Олександра Сергійовича, Харківська районна державна адміністрація Харківської області, про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер: 46618436 від 23.04.2019 р., щодо державної реєстрації договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.04.2015, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Лисенко М.М., а також стягнути відповідача сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:007:0100, площею 3,9560 га, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності ІІІ-ХР№095119 від 30.04.2002 року. 10.11.2015 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «РАССВЕТ» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком дії до 10.11.2025 року. Проте, під час реєстрації вказаного договору оренди земельної ділянки стало відомо, що вона начебто вже перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» на підставі договору оренди від 11.04.2015, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Радіоновим Олександром Сергійовичем Харківська районна державна адміністрація Харківської області 11.05.2018. Однак позивач зазначає, що не підписував жодних договорів оренди та актів приймання-передачі земельної ділянки з відповідачем та його підписи, якщо вони містяться на вказаних документах, є підробленими. У зв`язку з існуванням вказаного запису про право відповідача на оренду земельної ділянки, внесеного на підставі договору, який позивач не укладав, він позбавлений можливості зареєструвати договір оренди землі, укладений 10.11.2015 з ТОВ АФ «РАССВЕТ». У випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Отже для захисту право позивача необхідно встановити неукладеність договору оренди між позивачем і відповідачем та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Скасовано рішення державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіонова Олександра Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 46618436 від 23.04.2019 року, щодо державної реєстрації договору оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.04.2015, видавник: TOВ «Агрофірма Престиж»/Лисенко М.М.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Додатковим рішенням цього ж суду від 10.02.2022 року стягнуто з ТОВ «Агрофірма Престиж» на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в розмірі 6266 грн. 67 коп.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося ТОВ «Агрофірма Престиж» та оскаржило його до апеляційного суду. Посилаючись на неповне з`ясування фактичних обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вказує на правомірність реєстрації договорів оренди та законність дій державного реєстратора, якому в порядку ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» надано заяву на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій. За результатами перевірки поданих документів реєстратором не було виявлено недоліків документів, які могли б призвести відповідно до ст.ст.23-24 цього Закону до зупинення чи відмови у задоволенні заяв про реєстрацію. Також ним було перевірено відповідність реєстраційних дій в доступних для нього державних реєстрах щодо права власності та обтяжень земельних ділянок, і, відповідно, прийнято законне рішення про державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок.

Звертає увагу, що відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що позивач не підписував договори оренди, а також, що його підписи на договорах підроблені.

Заперечує проти врахування судом як належного доказу, наданий представником позивача висновок судово-почеркознавчої експертизи, оскільки експертне дослідження проводилося у кримінальному провадженні, а у цій справі позивачем клопотання щодо призначення експертизи не заявлялося.

Також звертає увагу суду, що у приєднаних до позовної заяви копіях договорів оренди містяться паспортні дані позивача, які відповідач дізнався від позивача та не міг дізнатися від сторонніх осіб.

Зазначає, що під час реєстрації нерухомого майна, у випадку наявності будь-яких догорів оренди, державний реєстратор повинен був оповістити позивача про такі обставини. А отже, позивачу було відомо про укладення договорів оренди і схвалено такі договори і після всіх реєстраційних дій.

Заперечує проти врахування договірних правовідносин позивача із третьою особою ТОВ «Агрофірма «Рассвет» щодо фактичного використання земельних ділянок та виплат орендної плати, як такі, що виходять за межі предмету спору в цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У суді апеляційної інстанції представник позивача адвокат Харченко К.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

08.09.2022 до Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання представника ТОВ «Агрофірма Престиж» - адвоката Чуб С.В. про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану. Заявлене клопотання обґрунтовано відсутністю у представника товариства зв`язку із його довірителем для погодження правової позиції по справі та подальшого представництва інтересів у суді адвокатом. В судове засідання на 01.11.2022 адвокат Чуб С.В. не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду клопотання адвоката Чуба Сергія Володимировича, представника «Агрофірма Престиж» про зупинення провадження у справі залишено без задоволення.

Вирішуючи питання розгляду справи за даної явки, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

У цій справі виклик уповноваженого представника ТОВ «Агрофірма Престиж» адвоката Чуб С.В. здійснено в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, поважність причин неявки представника відповідача судом апеляційної інстанції не встановлена, оскільки відповідач реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності відповідача та його представника не призведе до порушення їх права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2020, номер інформаційної довідки 236932814:

- земельна ділянка кадастровий номер :04:007:0100, площею 3,956 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , дата державної реєстрації права власності: 11.05.2018, підстава для державної реєстрації: державний акт на право власності на землю, серія та номер ІІІ-ХР №095119, виданий 30.04.2002, видавник Харківська районна державна адміністрація Харківської області;

- 11.05.2018 державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. була здійснена державна реєстрація права оренди земельної ділянки, підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 11.04.2015, видавник: ТОВ «Агрофірма Престиж»/Лисенко М.М., підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46618436 від 23.04.2019, Радіонов О.С., Харківська районна державна адміністрація Харківської області, строк дії: договір укладений на 10 (десять) років, орендар: ТОВ «Агрофірма Престиж», орендодавець: ОСОБА_1 .

Як вбачається з рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №46618436 від 23.04.2019 реєстрацію здійснено на підставі заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка подана державному реєстратору уповноваженою особою ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» Богдановичем А.В., дата реєстрації заяви 11.05.2018.

До суду надано копію договору оренди землі, укладеного 11.04.2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», згідно умов яких позивач передав в оренду ТОВ «Агрофірма Престиж» земельну ділянку загальною площею 3,9560 га, кадастровий номер :04:007:0100, строком на 10 років.

Згідно з інформацією про юридичну особу 23.03.2011 року була проведена державна реєстрація юридичної особи ТОВ «Агрофірма Престиж» в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур,

На підтвердження позовних вимог суду першої інстанції позивачем надано копію договору оренди землі від 10.11.2015 р., який був укладений між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ Агрофірма «Рассвет» стосовно оренди земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 3,9560 га, кадастровий номер :04:007:0100, яка знаходиться поза межами населених пунктів на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, на строк до 10 листопада 2025 року.

Дізнавшись про реєстрацію підробленого договору оренди від 05.01.2015 разом позивач з іншими власниками земельних ділянок, які постраждали від дій відповідача, подали заяви до Липецького відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, відповідно до яких 16.07.2019 внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 366 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з інформацією, що міститься в довідці СУ ГУНП в Харківській області №23956/119-24-2021 від 19.10.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000182 від 16.07.2019 триває, проводяться слідчі та процесуальні дії.

Відповідно до ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 14.12.2020 у кримінальному провадженні №0000182 від 16.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України, був наданий тимчасовий доступ до договорів оренди землі, укладених від імені громадян з ТОВ «АГРОФІРМА ПРЕСТИЖ» стосовно земельних ділянок.

Листом ТОВ «Агрофірма Престиж» від 12.03.2020 слідчого відділу Липецького Харківського ВП ГУНП в Харківській області повідомлено відсутність можливості надати тимчасовий доступ до документів, оскільки при їх транспортуванні, 10.03.2020, під час вимушеної зупинки вони були викрадені з транспортного засобу, про що заявлено до поліції.

Харківська районна державна адміністрація Харківської області листом за №01-22/1973 від 23.10.2021 на запит адвокатського бюро адвокату Харченко К.С. повідомила, що оригінали договорів оренди земельних ділянок, що слугували підставою для реєстрації права оренди ТОВ «Агрофірма Престиж» на земельні ділянки, що належать в тому числі ОСОБА_1 , в Харківській районній державній адміністрації не зберігаються.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи рішення державного реєстратора про державну реєстрацію договорів оренди, районний суд виходив із підстав доведеності відсутності волевиявлення позивача на їх укладення.

При цьому суд дійшов висновку, що позивачем вичерпані усі процесуальні можливості для виконання обов`язку подання суду доказу на підтвердження своїх доводів про підроблення підпису від її імені договорів земельних ділянок,оригінали яких відсутні, що виключає можливість призначення судової почеркознавчої експертизи.

Тоді як неукладеність спірних договорів підтверджується непрямими доказами, зокрема, відомостями на виплату позивачці орендної плати за 2015-2019 роки ТОВ Агрофірма «Рассвет», яка підтвердила, що спірні земельні ділянки перебувають у її фактичному користуванні.

Оскільки такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, суд визнав обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування рішення державного реєстратора щодо їх реєстрації, ефективним та таким, що забезпечить реальне відновлення порушеного права позивача.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується із огляду на наступне.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої ст. 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЗУ «Про оренду землі» (у редакції, чинній на дату, зазначену у договорі оренди земельної ділянки) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у справі №674/461/16-ц від 22.01.2020.

Згідно частини першої статті 15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди(кадастровий номер,місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. Такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

У разі, якщо суд встановить, що оспорюваний позивачем правочин сторони не укладали, відсутнє його волевиявлення на досягнення такого правового результату, відповідно, певне речове право на спірну земельну ділянку у відповідача не виникло, проте державна реєстрація речового права проведена, то належними способом захисту порушеного права власника земельної ділянки є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Наведене відповідає сталій позиції Верховного Суду, сформованій у справах №914/1201/19 від 03.09.2020, №906/516/19, № 905/633/19, №922/2589/19 від 23.06.2020, №922/3130/19 від 30.06.2020, №910/8387/19 від 14.07.2020, №916/2464/19 від 20.08.2020, №278/3367/19-ц від 03.02.2021,№754/8547/19 від 06.10.2021, №380/715/19 від 21.04.2022.

У справі, що переглядається, предметом позову є матеріально-правова вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Заявлена вимога обґрунтована тим, що договір оренди, на підставі, якого проведена державна реєстрація права оренди, не є укладеним, оскільки позивач цей договір не підписувала (не укладала), а на момент його вчинення не набула права власності на земельні ділянки, які становили предмет оренди.

Отже, зважаючи на предмет і підстави позову, предметом доказування у цій справі є факт укладення або не укладення договорів оренди від 11.05.2018 земельної ділянки із кадастровим номером:04:007:0100

Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020.

Із огляду на викладені норми процесуального закону, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивачем, на підставі достатніх доказів, не спростованих відповідачем, підтверджено неукладеність спірних договорів оренди, у зв`язку з відсутністю волевиявлення позивача на їх укладення.

Доводи апеляційної скарги на правильність таких висновків не впливають, оскільки не ґрунтуються на доказах та зводяться до довільного тлумачення норм ЦПК, який зобов`язує кожну зі сторін довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Твердження відповідача щодо недоведеності належними доказами, а саме, висновком судової-почеркознавчої експертизи, що позивачка не підписувала договори оренди, а також, що її підписи на договорах підроблені, колегія суддів відхиляє. Оскільки саме відповідач, усупереч принципу добросовісності та обов`язкам учасників цивільного судочинства не надав суду оригінали договорів та не заявляв про необхідність проведення почеркознавчої експертизи, а отже, за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України, несе ризик настання наслідків, із цим пов`язаних (ст. 109 ЦПК України).

Відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

При цьому апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що з огляду на характер порушеного права позивачки, яка заперечує укладення оскаржуваних договорів оренди, а отже наявність у неї їх примірників, оригінали таких договорів можуть бути надані лише відповідачем, як особою, яка уклала договори оренди земельних ділянок та звернулася із заявою щодо їх реєстрації.

Посилання відповідача на наявність у позивачки оскаржуваних договорів та її обізнаність щодо їх реєстрації, колегія суддів відхиляє як припущення, які спростовуються вагомими доказами, наданими позивачем та її представником, якими вжито усі процесуальні можливості для виконання обов`язку надання доказів на підтвердження підроблення договорів оренди землі ТОВ «Агрофірма Престиж».

Такими доказами є запити адвоката до правоохоронних органів у межах кримінального провадження № 0000182 від 16.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, відомостями Харківської РДА щодо відсутності оригіналів договорів оренди земельних ділянок, що слугували підставою для реєстрації права оренди ТОВ «Агрофірма Престиж» на земельні ділянки, що належать в тому числі ОСОБА_1 ; зверненнями до суду з клопотаннями про витребування доказів, оскаржуваних договорів.

Заперечення відповідача проти врахування судом фактичного використання спірних земельних ділянок іншим орендарем, колегія суддів відхиляє, оскільки оцінка таких обставин надана в контексті відсутності волевиявлення позивачки на укладення оскаржуваних догорів, що становить предмет спору в цій справі.

При цьому законність дій державного реєстратора в межах заявленого позову судом не досліджується, оскільки заявлена вимога обґрунтована державною реєстрацією права оренди не укладеного договору, а не порушенням реєстратором вимог ЗУ «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» під час опрацювання заяв ТОВ «Агрофірма Престиж» щодо їх реєстрації.

Інші доводи апеляційної скарги обґрунтовані наявністю в реквізитах оскаржуваних договорів паспортних даних позивачки, наданих нею особисто, а не від третіх осіб, є припущеннями та в контексті кримінального провадження із понад 20 особами потерпілими, є видається мало вірогідним. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368,т374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Престиж», поданою в його інтересах представником адвокатом Чуб Сергієм Володимировичем, - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук