ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 635/7858/20 Номер провадження 22-ц/814/1926/22Головуючий у 1-й інстанції Шинкурчук Я.А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

розглянув в відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року у складі судді Шинкарчука Я.А.

по справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, третя особа: голова Ліквідаційної комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації Хименко Ірина Вікторівна про порушення законодавства про оплату праці,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ліквідаційної комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, про порушення законодавства про оплату праці, в якій просила зобов`язати Комісію з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати пропорційну відпрацьованому часу в умовах карантину з одночасною виплатою компенсації за її затримку на дату виплати та стягнути з Комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації від 18.04.2011 № 97 вона була призначена на посаду заступника завідувача відділення соціальної допомоги вдома Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, а на підставі наказу від 31.10.2016 № 12-О переведена на посаду провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома з 01.11.2016. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 11.11.2020 Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації знаходиться в процесі припинення на підставі рішення заступника Харківської районної державної адміністрації щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, а головою ліквідаційної комісії призначено ОСОБА_2 , яка була керівником відповідної юридичної особи. Оскільки позивач внаслідок виконання своїх обов`язків мала безпосередній контакт з населенням, відповідач був зобов`язаний нарахувати їй та виплатити доплату у граничному розмірі до 100 % заробітної плати передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», зі змінами (далі - постанова № 375), включивши позивача до персонального переліку працівників, яким встановлюються відповідні доплати на період дії карантину. Дії відповідача, які пов`язані з не нарахуванням та не виплатами позивачу відповідних коштів, спричинило останній душевні страждання та погіршення стану здоров`я, а відтак позивач просить суд стягнути на її користь моральну шкоду оцінену нею у розмірі 10 000,00 гривень.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації про порушення законодавства про оплату праці відмовлено.

Рішення суду обгрунтоване тим, що позивачем не було надано доказів безпосереднього надання нею соціальних послуг за місцем проживання їх отримувачів (вдома) внаслідок виконання своїх обов`язків.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду оскаржила ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що нею здійснювалося надання соціальних послуг за місцем проживання (перебування ) їх отримувачів (вдома), тому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 їй має здійснюватися доплата як працівнику, що внаслідок виконання своїх обов`язків має безпосередній контакт з населенням.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Протоколом розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2022 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Кузнєцова О.Ю. судді: Карпушин Г.Л., Хіль Л.М.

Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 17 червня 2022 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Від представника третьої особи ОСОБА_2 , голови Ліквідаційної комісії з припинення Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 до суду надійшов відзив в якому просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_1 не було підтверджено факт надання нею соціальних послуг за місцем проживання (перебування) їх отримувачів (вдома) в період дії Постанови КМУ № 375 від 29.04.2020 року. Окрім того, твердження апелянта щодо обов`язку відповідача включити її до персонального переліку працівників, яким встановлюється доплата, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки це є правом роботодавця, а не обов`язком.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим чудом та вбачається з матеріалів справи, 18 квітня 2011 року на підставі наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації № 97, ОСОБА_1 призначено на посаду заступника завідувача відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації з 18.04.2011 (т. 1, а.с. 12).

Згідно наказу від 31.10.2016 № 12-О ОСОБА_1 за її згодою з 01.11.2016 переведено з посади заступника завідувача відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації на посаду провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації ( т. 1, а.с. 13 ).

Наказами директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації Хименко І.В. від 24.04.2020 № 29/1-О (т. 1, а.с. 59-70), від 21.05.2020 № 51-О (т. 1, а.с. 71-85), від 22.06.2020 № 69-О (т. 1, а.с. 86-96) виданих згідно пункту 3, абзацу 2 пункту 4, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» та наказу Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 22.05.2020 № 321 «Про затвердження Переліку посад працівників надавачів соціальних послуг державного сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання їх отримувачів (вдома)», затверджувався персональний перелік працівників територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації за поданнями завідувачів відділень у квітні, травні і червні 2020 року відповідно та вирішено виплатити працівникам відповідно до затвердженого переліку доплати за рахунок та в межах видатків місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Як встановлено з текстів вказаних наказів, до відповідного персонального переліку працівників територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації Матяш Л.А. не ввійшла.

У відповідності до наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації від 07.09.2020 № 65-В ОСОБА_1 , провідному фахівцю із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, надано відпустку без збереження заробітної плати з 07 вересня 2020 року до дати закінчення карантину встановленого на території України (т. 1, а.с. 22).

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 28 жовтня 2020 року № 344 ліквідовано територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації та утворено ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи - територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, із затвердженням її персонального складу, де головою ліквідаційної комісії з припинення відповідної юридичної особи визначено ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 46-47).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд прийшов до висновку, що позивачем не було надано доказів безпосереднього надання нею соціальних послуг за місцем проживання їх отримувачів (вдома) внаслідок виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів погоджується з даним висовком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Аналогічне визначення заробітної плати міститься й у статті 1 Закону України «Про оплату праці».

Водночас структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці», за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при вирішенні спорів про виплату за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вказаної норми Закону, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 2 11 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою установив з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. Постанова набрала чинності 12.03.2020 року. В подальшому карантин неодноразово подовжувався.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

За приписами п. п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Персональний перелік працівників, яким встановлюється відповідна доплата, визначається керівником закладу, установи сфери соціального захисту. Зазначена доплата здійснюється за рахунок та в межах видатків місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є соціальним працівником; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом надання соціальних послуг; 3) внесення керівником установи сфери соціального захисту до персонального переліку, яким встановлюється відповідна доплата.

Таким чином вказана доплата здійснюється не всім соціальним працівникам, а лише окремим категоріям, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт та які входять до персонального переліку працівників, визначених керівником установи сфери соціального захисту.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 з 01.11.2016 обіймала посаду провідного фахівця із соціальної допомоги вдома відділення соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Харківської районної державної адміністрації, в тому числі, під час карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а саме, з 12 березня 2020 року по 07 вересня 2020 року (з дати надання ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати). Проте, доказів здійснення позивачем безпосереднього надання соціальних послуг за місцем проживання їх отримувачів (вдома) внаслідок виконання своїх обов`язків, позивачем до суду не надано.

Окрім того, позивачкою ОСОБА_1 не було надано доказів того, що керівником установи сфери соціального захисту її було включено до персонального переліку працівників, яким встановлюється відповідна доплата.

Твердження ОСОБА_1 , що відповідач повинен був включити її до персонального переліку працівників, яким встановлюється відповідна доплата, не грунтується на вимогах закону, оскільки визначення керівником установи сфери соціального захисту працівників, які входять до даного переліку є правом роботодавця, а не обов?язком.

Таким чином, ОСОБА_1 не було доведено наявність підстав для виплати їй доплати передбаченої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 та відповідно порушення відповідачем законодавства про оплату праці.

Враховуючи, що відповідачем не було порушено прав позивачки, тому позовна вимога про стягнення завданої їй моральної шкоди є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд першої інстанції повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382, 383, 384 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді: Г.Л. Карпушин

Л.М. Хіль