Справа № 369/6618/22
Провадження № 2/369/4573/22
РІШЕННЯ

Іменем України

07.11.2022 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Смушко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 14.10.2013 року було вчинено виконавчий напис№1353 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,049 га, кадастровий номер :04:002:0011 та садовий будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Вважає, що даний виконавчий напис є незаконним, зареєстрований без з`ясування безспірності правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» та таким, що вчинений з грубими порушеннями норм чинного законодавства. Так між кредитором та позичальником виник спір щодо належного списання коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитом, правильного нарахування відсотків, комісії, пені та штрафів у зв`язку з тим, що початком стягнення заборгованості припадає на 07.07.2006 року, в той же час коли за позичальником простроченої заборгованості не рахувалось. Також вказала, що банком не було направлено на адресу позичальника повідомлення-вимогу про сплату суми заборгованості або про звернення стягнення на предмет забезпечення вимог.

Враховую викладене просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. від 14.10.2013 року за реєстровим №1353 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,049 га, кадастровий номер :04:002:0011 та садовий будинок АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , на користь ПАТ КБ «Надра»; стягнути судові витрати.

02.09.2022 року на адресу суд надійшов відзив на позовну заяву від представника ПАТ «КБ «Надра» повноваження під час ліквідації якого, здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Просили врахувати викладені обставини у відзиві щодо повноважень банку на даний час, відчуження прав вимоги на користь ТОВ "ДЕВЕЛОП ФІНАНС", та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 липня 2022 року відкрито провадженні.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2022 року замінено відповідача ПАТ «Комерційний банк «Надра» на правонаступника ОСОБА_2 . Залучено в якості третьої особи ПАТ «Комерційний банк «Надра».

22 вересня 2022 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог. Просила позов задоволити та стягнути з неї судові витрати на користь позивача в розмірі 454 грн.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила суд задовольнити позов.

У судове засідання відповідач не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог, просила суд слухати справу за її відсутності, задовольнити позов.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення до суду не надходило.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, що відповідач надала письмову заяву про визнання позову, суд відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 03 листопада 2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №198/К/2005-840.

Відповідно до п. 1.1 банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 53 000 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 3.3.4 кінцевий термін повернення кредиту 03.11.2025 року.

03.11.2005 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №198/К/2005-840 від 03.11.2005 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки садового будинку та земельної ділянки. Предметом даного договору садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 105,8 кв.м., який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу судового будинку від 03 листопада 2005 року, та земельна ділянка площею 0,049 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, Білогородська сільська рада, садове товариство «Автомобіліст -2», цільове призначення якої ведення садівництва, кадастровий номер :04:002:0011.

14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною було вчинено виконавчий напис №1353 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,049 га, за кадастровим номером :04:002:0011 та садовий будинок за АДРЕСА_1 .

19.05.2015 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №47614578 на підставі виконавчого напису №1353 від 14.10.2013 року.

Щодо заміни кредитора у зобовязані встановлене наступне.

18.05.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ « Девелоп Фінанс» було укладеного договір про відступлення прав вимоги № GL3N017514, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило право вимоги на користь ТОВ « Девелоп Фінанс».

23.07.2020 року між ТОВ « Девелоп Фінанс» та ОСОБА_2 було укладеного договір про відступлення ( купівлі-продажу) права вимоги грошових зобов`язань № 23,07/2020_ДФ відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги до боржника.

Відповідно до п. 2.1 первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги до боржника, а новий кредитор набуває право вимоги первісного кредитора за кредитним договором та договорами, які виникли та/або можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п. 2.2 право вимоги до божника та поручителя належить Первісному кредитору на підставі договору відступлення права вимоги, укладеного з ПАТ « КБ « Надра» ( з 04.02.2011 року є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ « КБ «Надра»), а саме: договору № GL3N017514 про відступлення ( купівлі-продажу) прав вимоги від 18.05.2020 року посвідчений приватним нотаріусом КМНО Алейніковим М.В. за реєстрованим №409, який було укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог ЗУ « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-17-000038-b від 08.04.2020 року.

Відповідно до п. 2.4 право вимоги у повному обсязі та на умовах,які існують на момент відступлення прав вимоги вважаються відступленими новому кредитору з моменту підписання договору і скріплення печатками сторін та виключно з моменту зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора.

Відповідно до додатку №1 до вищевказаного договору ОСОБА_2 було передано право вимоги по кредитному договору № 198/К/2005-840 від 03.11.2005 року та договору іпотеки садового будинку та земельної ділянки від №б/н від 03.11.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Ященко П.В. за реєстровим № 12682.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про перехід права вимоги до нового кредитора ОСОБА_2 . Дану обставину при розгляді справи не оспорювали учасники.

Аналізуючи доводи сторони позивача щодо незаконності виконавчого напису, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».

Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.

Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.

За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.

У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.

Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.

Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.

Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Суд вважає, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру та існування сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Ні кредитор, ні нотаріус доказів протилежного суду не надали.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а вимога про визнання виконавчого напису №1353, вчиненого 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною - підлягає задоволенню судом повністю.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установити у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня для працездатних осіб: з 1 січня 2 481 гривня, з 1 липня 2 600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2481 грн. * 0,4 = 992 грн. 40 коп.).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 26.07.2022 року.

Оскільки на момент подачі позову ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становила 992,40 грн., позивачем в порушення вимог закону було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн., а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у зв`язку з визнанням позовних вимог до початку розгляду справи по суті у розмірі 496,20 грн. та повернути з державного бюджету суму сплаченого судового збору у розмірі 411,8 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 258-259, 268, 272-273, 354-353 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 14 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, за реєстровим №1353 про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,049 га, кадастровий номер :04:002:0011 та садовий будинок АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 411 (чотириста одинадцять) гривень 80 грн. сплаченого судового збору відповідно до квитанції АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 26.07.2022 року.

Інформація про позивача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Інформація про відповідача ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 07 листопада 2022 року.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ