печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

06.05.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який просив суд стягнути на його користь з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України» безпідставно перераховану суму в розмірі 46883 грн. 45 коп.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що у нього був відкритий особистий картковий рахунок у відділенні ПАТ «Ощадбанк», на який перераховувалися кошти на лікування сина, які в подальшому були неправомірно списані, що і послугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2021 відкрито провадження у справі.

17.08.2022 до суду надійшов відзив Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому представник вказав на безпідставність вимог та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.01.2022 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги.

Позивач у прохальній частині позову просить провести розгляд у його відсутність.

13.10.2022 до суду надійшла заява представника відповідача, в якій останній просив відмовити у задоволенні позову та провести розгляд без фіксації технічними засобами.

За вказаних обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за наявності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Судовим розглядом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» 11.07.2011 р. було укладено договір № 10318/02-К про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково - касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою.

У заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки від 15.06.2011 р. та опитувальному листі клієнта фізичної особи від 25.06.2011 р. поданих до установи банку позивачем визначено та повідомлено його номер мобільного телефону позивача: НОМЕР_1 .

Виходячи зі змісту позовної заяви позивачем оспорюються операції зі списання коштів з рахунку, які були здійснені 23.04.2018 р., а саме:

- о 12:53 на суму 15 155,00 грн.;

- о 12:54 на суму 15 155,00 грн.;

- о 12:55 на суму 5 055,00 грн.;

- о 12:57 на суму 5 100,00 грн.;

- о 13:02 на суму 6 368,00 грн.;

- о 13:05 на суму 50,45 грн., на загальну суму 46 883,45 грн.

Судовим розглядом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 внесено відомості про вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на його карті « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та присвоєно реєстраційний номер кримінального провадження № 0000455. Органом досудового розслідування визначено Селидівське відділення Покровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Так, згідно виписки по рахунку 23.04.2018 позивачем здійснювались й інші операції зі списання коштів з рахунку, здійснення яких ним не заперечується та підтверджується у позовній заяві.

Так, згідно відомостей наданих відповідачем судом встановлено, а саме з даних програмного забезпечення процесингового центру АТ «Ощадбанк», слідує що оспорювані позивачем операції з переказу коштів з рахунку здійснювались через систему дистанційного банківського обслуговування WEB-банкінг "Ощад 24/7", а на номер мобільного телефону позивача, визначений позивачем у заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки від 25.06.2011 р. та опитувальному листі клієнта фізичної особи від 25.06.2011 р. Банком 23.04.2018 р., зокрема у період часу з 12:30 по 13:06, тобто в період здійснення оспорюваних операцій по рахунку, надсилались смс-повідомлення підтвердження реєстрації у WEB(Mobile)-банкінг "Ощад 24/7", з інформацією реєстрацію в WEB(Mobile)-банкінг "Ощад 24/7", про вхід до WEB(Mobile)-банкінг "Ощад 24/7", паролі (пін-коди) для підтвердження операцій з переказу коштів з рахунку які визначені умовами Договору та Інструкцією користувача системи «Ощад 24/7» в якості підпису та підтвердження операцій за рахунком та повідомлення про виконані операції.

З листа керуючого ТВБВ № 10004/092 філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» від 31.05.2018 р. № 104.0092/1-8/1122 слідує, що за результатами проведеної перевірки ініційованої за зверненням позивача було виявлено, що по картковому рахунку, відкрито ім`я Позивача з використанням Інтернет ресурсу Банку WEB-банкінг та реквізитів платіжної картки, випущеної на ім`я позивача, кошти з рахунку позивача по оспорюваним ним операціям були списані шляхом переказу на картку іншого банку (Приватбанк) та шляхом поповнення мобільного номеру НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку «Vodafone Україна» (ПрАТ «ВФ Україна»),

Крім того, зазначено, що операції з використанням Інтернет ресурсу Банку WEB-банкінг проведено коректно з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет відомі лише клієнту.

Окрім того, виходячи зі змісту позовної заяви та копії оголошення про надання допомоги оплаті лікування, що додається до позовної заяви, позивачем у період до здійсненні оспорюваних операцій зі списання коштів з рахунку було розголошено необмеженому колу осіб в соціальних мережах та на телеканалах інформацію щодо його номеру банківської платіжної картки та номеру мобільного телефону, визначеного та повідомленого Банку в заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки від 25.06.2011 р. та опитувальному листі клієнта фізичної особи від 25.06.2011 р. за банком здійснюється зв`язок з Клієнтом та на який Банком надсилаються смс-повідомлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 статті 1066 ЦК України визначено, що банк не має права визначати та контролю напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові к; що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного і розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Вказані норми законодавства зобов`язують банк до виконання розпоряджень клієнта про перерахування коштів з рахунку.

Нормою ч. 1 ст. 1067 ЦК України визначено, що договір банківського рахунку| укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах погоджених сторонами.

Відповідно до п.п. 6.1.1. п. 6.1 Договору Клієнт зобов`язався неухильно дотримуватись умов цього Договору та Правил користування БПК. Держателі основної та додаткової БПК зобов`язані використовувати БПК відповідно до вимог законодавства України і умов цього Договору, не допускати використання БПК особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що Клієнт несе відповідальність за правильне заповнення заяви-анкети на відкриття Картрахунку та пакета документів на видачу БПК (включаючи додаткові БПК), за всі операції, здійснені із застосуванням БПК.

Згідно п. 8.3. Договору Клієнт повністю відповідає за операції по БПК з використання ПІН (включаючи додаткові БПК), а також за операції, що потребують авторизації, протягом трьох годин з моменту подання Клієнтом заяви про втрату БПК та занесення її в електронний сто-лист.

Пунктом 1.3. Правил користування міжнародними платіжними картками АТ «Ощадбанк», підписаних Банком та Позивачем (далі - Правила користування платіжними картками) визначено обов`язок Клієнта не розголошувати номер своєї картки та ПІН-коду стороннім особам.

Пунктом 1.8. Правил користування платіжними картками, серед іншого визначено, що Клієнту необхідно уникати розміщення інформації про картку на невідомих сайтах.

Відповідно до п. 2.1. Правил користування платіжними картками Клієнт зобов`язаний вживати всіх можливих заходів для запобігання втрати, крадіжки чи незаконного використання карток.

Відповідно до п. 14.6. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Згідно п. 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Проте, обґрунтовуючи свої вимог позивач вказує, що ним було розголошено необмеженому колу осіб в соціальних мережах та на телеканалах номер його банківської платіжної картки, а також номер мобільного телефону, визначений ним та повідомлений Банку у заяві-анкеті на відкриття рахунку фізичній особі та видачу платіжної картки від 25.06.2011 р., опитувальному листі клієнта фізичної особи від 25.06.2011 р., як фінансовий номер мобільного телефону на який Банком надсилаються смс-повідомлення та здійснюється зв`язок з Клієнтом.

Вищезазначені обставини викладені в позовній заяві та підтверджені копією оголошення, необмеженому колу осіб з номером банківської платіжної картки та фінансовим номером телефону Клієнта, вказують на порушення Позивачем п. 1,3.. п. 1.8.. п. 2.1 Правил користування міжнародними платіжними картками АТ «Ощадбанк». п.п. 6.1.1 п. 6.1 Договору та п. 14.12. статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Окрім того, система Дистанційного банківського обслуговування, із застосування якої 23.04.2018 було здійснено оспорювані позивачем операції, відповідно до Інструкції користувача, передбачає складання розпорядження на здійснення операції в системі WEB-банкінг «Ощад 24/7» самим користувачем та заходи щодо електронної ідентифікації, в тому числі шляхом введення одноразового цифрового паролю, отриманого на номер мобільного телефону (фінансовий номер), повідомлений Клієнтом Банку.

Інструкцією користувача системи «Ощад 24/7» (WЕВ-версія) визначено, що з метою додаткової безпеки при кожному успішному або неуспішному вході до WЕВ-банкінгу надсилається SMS-повідомлення, що надає можливість вчасно отримувати інформацію щодо несанкціонованого доступу сторонніх осіб до системи та оперативного реагування . щ безпеки платежів кожна операція підтверджується одноразовим паролем.

Відповідно до даних інформаційних систем та програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» 23.04.2018 у період часу з 12:30, що 13:06 на особистий номер мобільного телефону (фінансовий номер) позивача надсилались смс-повідомлення для реєстрації «Ощадбанк24/7», з інформацією про реєстрацію в «Ощад 24/7», про вхід до WЕВ (Моbile) bankingu, паролі (пін-коди) для підтвердження операцій з переказу коштів з рахунку та інформацією про виконані операції, що вказує на здійснення електронної ідентифікації Клієнта та платіжного засобу.

Згідно п. 5 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України 05.11.2014 № 705 (далі - Положення № 705) користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем.

Згідно п. 14.16. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до п. 6 Положення № 705 користувач після виявлення факту електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомленим користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вищенаведені норми законодавства, враховуючи ту обставину, що повідомлення позивачем Банку про втрату електронного платіжного засобу, в розумінні визначення наведеного в Законі України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», здійснено вже після здійснення оспорюваних операцій по рахунку, виключає відповідальність Банку за вказані операції.

Також слід зазначити, що посилання позивача на п.п. 32.3.2. п. 32.3. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи переказ коштів в Україні», на який посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних є безпідставним та необгрунтованим, виходячи з того, що система WЕВ (Mobile)-banking, з застосування якої було здійснено оспорювані Позивачем операції передбачає складання розпорядження на здійснення операції в системі самим користувачем та заходи щодо електронної ідентифікації, в тому числі шляхом підтвердження операцій одноразовим цифровим паролем, отриманим на номер мобільного телефону Клієнта, що виключає перекладення Позивачем відповідальності за здійснені операції на Банк та застосування п.п. 32.3.2. п. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» до спірних відносин.

Окрім того, позивачем не надано доказів, які б вказували на наявність ознак помилкового переказу при здійсненні оспорюваних операцій по рахунку та наявність вини Банку.

Також, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на п. 9 розділу IV Положення № 705, яким передбачається, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використаним ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу Ініціювати платіжні операції.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-81, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення буде складено та підписано 13.10.2022 року.

Суддя Т.Г. Ільєва