Справа № 569/3463/21

24 жовтня 2022 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі,
Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсними договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Лім Інтертранс» від 20 липня 2020 року та акт приймання-передачі за договором дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Лім Інтертранс», посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк О.А.
Ухвалою від 18 травня 2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача клопоче призначити у справі посмертну судово-психіатричну експертизу.
Клопотання мотивує тим, що предметом позовних вимог є визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі від 20 липня 2020 року, що був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 внаслідок ракової інтоксикації, раку сигновидної кишки ІV ступеня помер. Починаючи з 26 грудня 2018 року ОСОБА_5 хворів на рак ІV ступеня, переніс ряд операцій, в тому числі у період часу з 17 червня 2020 року по 21 червня 2020 року та з 7 липня 2020 року по 14 липня 2020 року. З 8 серпня 2019 року за рецептом лікаря почав приймати лікарський препарат "Трамадол", а з 15 липня 2020 року - "Морфін", що вказує на те, що оспорюваний договір ОСОБА_5 укладав під дією сильнодіючого препарату "Морфін". Ухвалою Рівненського міського суду від 21 травня 2021 року у справі була призначена комплексна судово-медична експертиза. Висновком експертів було надано відповідь щодо захворювань, якими страждав ОСОБА_5 . Водночас на питання чи міг ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними на час укладення спірного договору відповіді не отримано, оскільки це є прерогативою судово-психіатричної експертизи. З метою з`ясування всіх обставин справи, зокрема чи міг померлий ОСОБА_5 при підписанні оспорюваного договору усвідомлювати значення своїх дій, необхідно призначити посмертну судово-психіатричну експертизу.
Позивач підтримує клопотання свого представника про призначення експертизи.
Представник відповідача заперечує щодо призначення експертизи, оскільки таке клопотання сторна позивача зобов`язана була заявити на стадії підготовчого провадження, а не на стадії судового розгляду. До подання позову позивач мала можливість зібрати необхідні для проведення експертизи докази.
Суд, заслухавши доводи сторін, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Позивач як на підставу визнання спірного правочину недійсним покликається на те, що під час укладення спірного правочину ОСОБА_5 не розумів та не міг розуміти значення своїх дій в силу стану здоров`я та прийому лікарських препаратів.
Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2011 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак в момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст.145 ЦПК України зобов`язаний призначити судово-психіатричну експеризу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст.212 ЦПК України. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.
Судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.
За приписами ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити, зокрема психічний стан особи.
На стадії підготовчого провадження суд задовольнив клопотання представника позивача про призначення посмертної комплексної судово-медичної експертизи. На вирішення експертизи, серед іншого, було поставлено питання про можливість ОСОБА_5 на час укладення спірного договору та акта приймання-передачі усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та або керувати ними.
За результатами проведеної комплексної судово-медичної експертизи відповіді на вказане вище питання отримано не було, оскільки за відсутності відомостей про фактичне вживання ОСОБА_5 призначених йому наркотичних засобів комісія не має можливості оцінити соматичний стан хворого ОСОБА_5 в період часу з 14 липня 2020 року по 26 липня 2020 року, включаючи дату укладення ним договору дарування 20 липня 2020 року. Крім того, питання усвідомлення особою значення своїх дій і керувати ними не входить до компетенції судово-медичної експертизи, а є прерогативою судово-психіатричної експертизи.
Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що судово-медична експертиза грунтується на об`єктивних фактичних даних, що підтверджують факт не лише призначення, але й введення наркотичних препаратів, і не може брати до уваги показання свідків на підтвердження цих фактів.
Щодо заперечень представника відповідача про можливість заявлення клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи лише в підготовчому провадження суд зазначає таке.
Посмертна судово-психіатрична експертиза має ряд специфічних особливостей, які відрізняють її в цивільному процесі від інших психіатричних експертиз. Об`єктом посмертної судово-психіатричної експертизи є виключно матеріали справи та медична документація, оскільки експерт не має можливості безпосередньо дослідити психічний стан фізичної особи. Для оцінки психічного стану померлої особи експерт аналізує відомості, котрі вказують, як цей психічний стан та поведінка змінювалися в різні проміжки часу, в тому чсилі і у період укладення правочину. Такі відомості можуть бути надані свідками (медичними працівниками, близькими родичами, оточуючими тощо), допитаними в судовому засіданні. Сама по собі медична документація, зібрана та подана суду до закриття підготовчого провадження, не містить достатньої інформації про поведінку особи під час укладення угоди та в періоди часу, які безпосередньо передують вчиненню правочину.
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обгрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією відповідно до положень ст.129 Конституції України.
Відтак, суд вважає можливим призначення посмертної судово-медичної експертизи на стадії судового розгляду справи по суті після допиту свідків, показання яких в сукупності з іншими матеріалами справи є об`єктом експертизи.
За таких обставин клопотання представника позивача про призначення експертизи належить задовольнити.
На підставі наведеного та керуючись ст.103, 104, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд
Клопотання представника позивача адвоката Пашкевич Ірини Андріївни про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи - задовольнити.
Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання :
1. Чи міг ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час укладення 20 липня 2020 року договору дарування частки у статутному капіталі у простій письмовій формі та акту приймання-передачі за договором дарування частки у статутному капіталі ТОВ «ЛІМ ІНТЕРТРАНС», посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Оленою Анатоліївною, з урахуванням його психічного стану, поставленого йому діагнозу, перенесених операцій та під дією лікарських препаратів усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та/або керувати ними ?
Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, передбачену ст.384, 385 КК України.
Надати в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 569/3463/21.
Оплату експертизи проводить сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи - позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі на час проведення експертизи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя