Справа № 612/31/22
(2/199/2365/22)
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Маляренко В.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що у м.Джанкой, Автономної Республіки Крим ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке було видане 14.01.2022 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за номером 295653415 від 21.01.2022 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:001:0077, площею 7,552 га, розташована на території колишньої Семенівської сільської ради, Близнюківського району, Харківської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР №081637 від 28.01.2004 року.

При оформленні спадщини після смерті свого батька ОСОБА_2 , виявились обставини, які не давали можливості позивачу оформити спадщину, оскільки батько жив та помер у м.Джанкой Автономної Республіки Крим, однак даний населений пункт визначено тимчасово окупованою територією згідно із Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій територій України».

У зв`язку з відсутністю належних документів для оформлення спадщини, позивачка змушена була звертатися до суду для встановлення факту смерті свого батька на тимчасово окупованій території, оскільки не мала можливості отримати свідоцтво про смерть, видане компетентним органом Держави для оформлення спадщини.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 24.12.2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - с. Рясна, Барашеуський район, Житомирська область, місце проживання - м. Джанкой Автономної Республіки Крим, місце смерті - Джанкой Автономної Республіки Крим, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 січня 2022 року позивач отримала свідоцтво про смерть свого батька та звернулася до Барвінківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак постановою від 19.01.2022 року, державним нотаріусом Барвінківського державної нотаріальної контори Харківської області Шербиною В.В. відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1270 ЦК України пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини за законом поважними та визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області надав до суду відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

У судове засідання 17.10.2022 року позивач ОСОБА_1 не з`явилася, її представник адвокат Попов А.О. надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій проти задоволення позову заперечував та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.02.1966 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 08.08.1970 року ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.7).

Батько позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер у м. Джанкой, Автономної Республіки Крим.

Відповідно до Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII від 15.04.2014 року визначено тимчасово окупованою територією територія Автономної Республіки Крим та міста Джанкой, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 24.12.2021 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження - с.Рясна, Барашеуський район, Житомирська область, місце проживання - м. Джанкой Автономної Республіки Крим, місце смерті - Джанкой Автономної Республіки Крим, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

11.01.2022 року Барвінківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , актовий запис №25 (а.с.8).

Після отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_1 звернулася до Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Барвінківського державної нотаріальної контори Харківської області Шербиною В.В. постановою від 19.01.2022 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що ОСОБА_1 відповідно до ст.1270 ЦК України пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.12).

Приписами ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК Україниу першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, позивач у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини.

Нормами ч.5 ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п.24 Постанови N 7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії "справедливої рівноваги (балансу)" між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.82 року справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції"). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар" (рішення у справі "Трегубенко проти України").

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Позивач від спадщини після смерті батька не відмовилася, однак пропустила строк визначений законодавством для прийняття спадщини.

Суд враховує, що наслідки пропущення позивачем строку для прийняття спадщини будуть не пропорційними, оскільки вона втратить право на успадкування майна, яке залишилося після смерті батька. Втрата спадкового майна будуть для позивача занадто надмірним тягарем нерозмірним з її діями, і при цьому буде порушено "баланс" між інтересами держави та фізичної особи.

Суд приймає до уваги доводи позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини після смерті батька, у зв`язку з чим вона не змогла завчасно отримати лікарське свідоцтво про смерть свого батька із тимчасово окупованої території м.Джанкой Автономної Республіки Крим, для звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті, а також через скрутне матеріальне становище та тяжкі сімейні обставини.

Суд зауважує, що через анексію АР Крим позивачу знадобився додатковий час для встановлення факту смерті спадкодавця у судовому порядку, для отримання свідоцтва про смерть державного зразка, яке необхідне для заведення спадкової справи.

Відповідність до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим вважає визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини упродовж трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок сторони, яка їх понесла.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 264-266 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Витрати по справі покласти на рахунок сторони, яка їх понесла.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя