Справа № 183/1445/21
№ 2/183/792/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Кодаченко А.Г.,

розглянувши, в судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію, що становить Ѕ вартості автомобіля Шевролет «EVANDA» 2006 року випуску, VIN- код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , в розмірі 72 778 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 11 березня 2016 року між сторонами був зареєстрований шлюб АНД відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 120.

В шлюбі, а саме 24 січня 2019 року, на підставі договору купівлі-продажу № 5825/19/37, подружжям був придбаний автомобіль Шевролет «EVANDA» 2006 року випуску, VIN- код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 , що був зареєстрований за ОСОБА_2 .

Автомобілем сторони користувались однаково, як спільною сумісною власністю.

24 квітня 2019 року, без згоди позивача вищевказаний автомобіль, без зміни номерного знаку, був проданий відповідачкою її матері, ОСОБА_3 , за договором купівлі-продажу № 1249/2019/432830.

15 червня 2019 року АНД відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб між сторонами був розірваний, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 .

Дізнавшись про факт продажу ОСОБА_2 спільного майна транспортного засобу, який фактично не вибув з її користування, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, справа № 203/3104/19, було визнано недійсним договір купівлі-продажу №1249/2019/432830 транспортного засобу Шевролет «EVANDA» 2006 року випуску, VIN- код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 . Рішення набрало законної сили.

Позивач зазначає, що придбаний автомобіль є не подільною річчю і залишається зареєстрованим за відповідачкою та знаходиться в її розпорядженні, але позивач, як співвласник, при таких обставинах має право на стягнення з відповідачки фактичної вартості Ѕ частки вищезазначеного транспортного засобу.

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеної ТОВ «Укрспецекспертиза», станом на 03.02.2021 року ринкова вартість транспортного засобу складає 145 556,00 грн. Вартість 1/2 частки складає 72 778,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідачка спростовує твердження позивача, про те що спірний транспортний засіб було відчужено без його згоди, оскільки спірне майно було продано у період зареєстрованого шлюбу, а саме 24.04.2019 року, тоді як шлюб було розірвано 15.06.2019 року, а протилежне не підтверджено відповідними доказами та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

При цьому, ОСОБА_2 звертає увагу на ту обставину, що позивач 13.08.2019 року придбав у свою власність легковий автомобіль марки BMW, модель 530, рік випуску 2000, вартість на дату набуття у власність, володіння чи користування або за останньою грошовою оцінкою становить 175 000,00 грн., дані обставини загальновідомі та не потребують доказування, оскільки інформація зазначена самим позивачем у декларації, поданої ним 15 серпня 2019 року.

Як вбачається з декларації, поданої позивачем 29 січня 2020 року, позивачем були отримані кредитні кошти у розмірі 100 000,00 грн., вказаний вище автомобіль позивач придбав за 175 000,00 грн., різниця між вартістю придбаного авто та отриманою позивачем сумою кредиту становить 75 000,00 грн., тоді як Ѕ від продажу спірного авто складає 68 900,00 грн., отже відповідач наполягає, що цю частину грошових коштів від відчуження спірного майна позивач використав на придбання нового авто у свою власність (власність відчуженого спірного транспортного засобу вказана у договорі купівлі-продажу і становила 137 980,00 грн.).

Крім того, на думку відповідача, оцінка спірного автомобіля, з метою визначення дійсної вартості предмету оцінки відбувалась за фотоматеріалами, невстановленої давності та здійснена без урахування фактичного дійсного технічного стану. Підстав застосовувати показник середньоринкової (довідникової) вартості автомобіля, як здійснено оцінювачем у звіті про використання методичного підходу оцінки «порівняльний підхід» відповідачка не вбачає (а.с. 49-84).

Одночасно із поданням позовної заяви позивач звернувся із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15 березня 2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі відмовлено (а.с. 27-29).

Ухвалою суду від 02 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 33).

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року закінчено підготовче провадження (а.с. 43-44).

Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду судової справи було повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутність суду не надходило.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 11 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб АНД відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 120, про що видано Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_4 (а.с. 76).

15 червня 2019 року АНД відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, шлюб між сторонами був розірваний, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , справа № 203/3104/19, було визнано недійсним договір купівлі-продажу №1249/2019/432830 транспортного засобу Шевролет «EVANDA», 2006 року випуску, VIN- код НОМЕР_1 державний номер НОМЕР_2 . Рішення набрало законної сили (а.с. 10-15).

У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначена норма процесуального закону звільняє сторони від доказування обставин, встановлених рішенням суду у цивільній справі, а в даному випадку не підлягає доказуванню та обставина, що спірний автомобіль являється спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року № 6-486цс16.

У даному випадку, як встановлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2020 року, відчуження спільного майна подружжя відбулося без згоди ОСОБА_1 , однак кошти, отримані від реалізації такого майна, являються спільною сумісною власністю подружжя.

Судом встановлено, що автомобіль був відчужений відповідачем за 137980 гривень, що встановлено рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.10.2020 року (а.с. 13).

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).

Оскільки спірний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, а його відчуження відбулося без письмової згоди позивача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на грошову компенсацію Ѕ вартості спірного автомобіля.

Визначаючи розмір грошової компенсації у розмірі Ѕ вартості автомобіля, суд виходить з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з подружжя, з урахуванням меж заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) визначається, виходячи з вартості транспортного засобу на момент розгляду справи в суді.

До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Сторони не досягли згоди щодо вартості відчуженого автомобіля без погодження одного з подружжя, а тому суд, виходячи з роз`яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вважає за необхідне врахувати вартість майна, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Належним та допустимим доказом вартості спільного майна подружжя, що підлягає поділу, на час розгляду справи суд вважає звіт № 1 про оцінку майна колісного транспортного засобу автомобіля CHEVROLET EVANDA тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова VIN- код НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_2 , згідно якого вартість об`єкту оцінки, станом на 03.02.2021 року становить 145 556,00 грн. (а.с. 16-17).

Саме компенсацію Ѕ частини зазначеної вартості вже відчуженого автомобіля, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Посилання відповідача на те, що оцінка спірного автомобіля, з метою визначення дійсної вартості предмету оцінки відбувалась за фотоматеріалами, невстановленої давності та здійснена без урахування фактичного дійсного технічного стану, не спростовують обставин, встановлених в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Вимоги ст. 12 ЦПК України встановлюють рівність прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом

Протягом тривалого розгляду справи в суді, відповідач, відповідно до вимог ст. 43 ЦПК України, не позбавлена була можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про призначення експертизи, або провести експертне дослідження автомобіля за власний рахунок, надати висновок експерта, проведений не на підставі порівняльного підходу.

Такі дії нею вчинені не були, а тому суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, доведення позову в повному обсязі належними та допустимими доказами, що в сукупності з іншими обставинами справ дає суду вісі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 908 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 о ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію, що становить Ѕ вартості автомобіля марки Шевролет «EVANDA» 2006 року випуску, VIN- код НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , у розмірі 72 778,00 грн. (сімдесят дві тисячі сімсот сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресо: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Сорока.