РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1912/22

01 листопада 2022 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми 900 грн. на 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на обставини викладені в позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та пояснили, що всі витрати по утриманню дитини несе позивачка, відповідач не допомагав коли дитина хворіла, не турбується про розвиток дитини та не цікавиться дитиною.

Представник відповідача адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні не заперечував, щодо зміни способу стягнення аліментів, але позовні вимоги визнав у розмірі 1/7 від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10.02.2017 року з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 900 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про склад сім`ї №12 від 02.09.2022 виданої ОСББ «Аптечний», ОСОБА_5 проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, покликаючись на те, що відповідач жодної додаткової матеріальної підтримки дитині не надає, а досягти з батьком дитини згоди щодо збільшення його ролі у вихованні та утриманні спільної дитини не вдяється.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01.07.2022 - 2744 грн., з 01.12.2022 2833 грн.

Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі по 900 грн. щомісячно, таким чином з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітьої дитини у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Крім того, при призначенні аліментів у 2017 році відповідач не працював, але зараз ОСОБА_4 працює в ТзОВ «Українські лісопильні» та займає посаду майстра і його середньомісячний заробіток складає в середньому 15000 грн., що підтверджується довідкою №497 від 10.10.2022.

Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а також суд враховує пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину є обґрунтованими.

У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і встановити їх в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити нарахування та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 900 грн. щомісячно згідно рішення Костопільського районного суду від 10 лютого 2017 року (справа 564/66/2017).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 992,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Повний текс рішення виготовлено 03.11.2022.

СуддяП. В. Олійник