КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Суханової Є.М., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року про залишення без розгляду позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини.

Позивач просив визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявлені вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 березня 2001 року проживали спільно в шлюбі. Під час спільного проживання в них народились спільні діти, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що син - ОСОБА_3 , з дня свого народження проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Між позивачем та сином існують гарні стосунки. Натомість, відповідач ніякої участі в житті дитини не приймає. Зазначає також, що відповідач має проблеми з психічним станом та зловживає алкоголем.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що суд дійшов помилкового висновку щодо залишення позову без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки представник позивача постійно з`являвся на усі судові засідання по даній справі. Однак, фактично судові засідання по суті не відбувались та постійно переносились на іншу дату.

Відповідачі належним чином повідомлялись про розгляд справи, відзиви у встановлений апеляційним судом строк, не надсилались.

26 жовтня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів представника позивача, в якому зазначено обставини фактичного відвідування суду у день та час судових засідань, що підтверджуються фотокопіями з журналу обліку відвідувачів Печерського районного суду міста Києва (а.с. 100-113).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір і постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи повторно не з`явився в судове засідання, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судов еасідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розглядісправи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ст. 129 ЦПК України судова повістка про виклик повинна містити: 1) ім`я фізичної особи чи найменування юридичної особи, якій адресується повістка; 2) найменування та адресу суду; 3) зазначення місця, дня і часу явки за викликом; 4) назву справи, за якою робиться виклик; 5) зазначення, як хто викликається особа (як позивач, відповідач, третя особа, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач); 6) зазначення, чи викликається особа в судове засіданнячи у підготовче судове засідання, а у разі повторного виклику сторони у зв`язку з необхідністю надати особисті пояснення - про потребу надати особисті пояснення; 7) у разі необхідності - пропозицію учаснику справи подати всі раніше не подані докази; 8) зазначення обов`язку особи, яка одержала судову повістку в зв`язку з відсутністю адресата, за першої можливості вручити її адресату; 9) роз`яснення про наслідки неявки залежно від процесуального статусу особи, яка викликається (накладення штрафу, примусовий привід, розгляд справи за відсутності, залишення заяви без розгляду), і про обов`язок повідомити суд про причини неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до Печерського районного суду міста Києва, ухвалою якого від 02 червня 2021 року відкрито провадження в справі, призначено підготовче засідання у справі на 05 серпня 2021 року на 09 год. 45 хв. (а. с. 37).

В матеріалах справи (а.с. 37) знаходиться судова повістка про виклик в судове засідання на 05 серпня 2021 року учасників справи, проте відсутні відомості про її вручення, що не може вважатись належним повідомленням.

Згідно протоколу судового засідання від 05 серпня 2021 року зазначено, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились (а.с. 38).

Розгляд справи було відкладено на 08 вересня 2021 року, про що повідомлено представника позивача під розписку (а.с. 39).

В подальшому, відповідно до протоколів судових засідань від 08 вересня 2021 року, 27 січня 2022 року фіксування судових засідань не відбувались, у зв'язку з тим, що учасники справи в судове засідання не з'явились.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 год. 30 хв. 23 лютого 2022 року.

Однак, судові засідання призначені на 23 лютого 2022 року, 21 червня 2022 року в протоколах судового засідання зазначалось, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились.

Позивач був повідомлений про день та час розгляду справи на 23 лютого 2022 року та 21 червня 2022 року, про що свідчать розписка представника позивача про час та місце розгляду справи (а.с. 47), судові повістки, які направлялись учасникам процесу (а.с. 55-57). Також судова повістка була направлена позивачу шляхом sms-повідомлення (а.с. 58).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року позов залишено без розгляду.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі, про те, що суд дійшов помилкового висновку щодо залишивши позов без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, не грунтуються на вимогах закону, оскільки з протоколів судового засідання, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, разом з тим позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, про що свідчать розписки та довідки.

Суд апеляційної інстанції враховує надані представником позивача докази, де зазначено обставини фактичного відвідування суду у день судових засідань, що підтверджуються фотокопіями з журналу обліку відвідувачів Печерського районного суду міста Києва, однак колегія суддів вважає, що надані докази не є належними, оскільки не підтверджують того факту, що таке відвідування суду було причиною саме прибуття в судове засідання по даній справі та саме у час призначеного судового засідання.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Вказана позиція неодноразово підтримувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що справа тривалий час перебувала на розгляді в суді, а саме з травня 2021 року, розгляд справи неодноразово відкладався, позивач належним чином був повідомлений про призначення справи до розгляду, про дату та час розгляду справи, двічі поспіль ані він, ані її представник не з`явилися у судове засідання, суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови буде складено «08» листопада 2022 року.

Головуючий суддя Л. П. Сушко

Судді Є. М. Суханова

О. І. Сліпченко