справа №176/1926/22
провадження №2/176/762/22
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Павловської І.А.,

за участі секретаря Ніколенко М.В.,

судового розпорядника Плєшка Е.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання спільного малолітнього сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі та являються батьками малолітнього синаОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року відносини між подружжям напружені, а в серпні 2022 року подружні стосунки вони припинили і наразі проживають окремо. Дитина мешкає разом із нею. Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги синові не надає, у зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити, стягнувши із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини до повноліття останнього.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2022 року провадження по справі відкрито на призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач, підтримавши позовні вимоги, зазначила, що вони із відповідачем дійсно являються батьками малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і 04 липня 2015 року між ними зареєстровано шлюб. Однак, з вересня 2022 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Малолітній син мешкає разом із нею і перебуває на її утриманні. ОСОБА_2 , являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги синові не надає. До неї особисто із пропозицією надання допомоги на утримання дитини добровільно не звертався, за її проханням одноразово допоміг коли хлопчик хворів та придбав дещо з одягу. При цьому, одну ніч на тиждень дитина ночує у відповідача і суботу та частково неділю проводить із бабусею матір`ю останнього.

Відповідач, не визнавши позов у повному обсязі, в судовому засіданні вказав, що дійсно вони із позивачем являються батьками малолітнього ОСОБА_4 . Однак, у вересні 2022 року ОСОБА_1 , з незрозумілих причин, разом із дитиною переїхала проживати до іншого помешкання і з ким вона мешкає йому не відомо. З цього часу ним особисто були придбані деякі предмети одягу синові, а саме взуття, куртка та інше, відтак наразі дитина нічого не потребує. Іншої допомоги він не надавав, оскільки не знає на що саме будуть використані ці кошти.

Представник відповідача, підтримавши позицію ОСОБА_2 , зазначив, що останній являється свідомим батьком і не відмовляється надавати матеріальну допомогу малолітньому синові добровільно, що і буде робити обов`язково. Відтак відсутні підстави для стягнення аліментів на користь позивача у судовому порядку.

Вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 04 серпня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 138 (а.с. 6).

При цьому, відповідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 30 червня 2015 року, вони являються батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

З вересня 2022 року подружжя проживають окремо, при цьому малолітній син мешкає разом із матір`ю, яка опікується ним, забезпечує всім необхідним.

За цей проміжок часу батько придбав для дитини деякі предмети одягу, крім того, за повідомленням позивача, одноразово допоміг під час лікування малолітнього ОСОБА_4 . При цьому, відповідач, достатньої допомоги для забезпечення сина не надає, вважаючи що останній забезпечений всім необхідним і грошові кошти можуть використовуватись матір`ю не за призначенням.

У добровільному порядку питання щодо матеріального забезпечення дитини між сторонами не вирішено.

За таких обставин, позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання сина, до досягнення останнім повноліття.

Будь-які дані про знаходження на утримані відповідача інших осіб відсутні.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини, що прийнята 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч. 1 і ч. 3 ст. 181 СК України.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2618 грн.

Аналізуючи зібрані докази, враховуючи інтереси дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, відсутність даних стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також що останній офіційно працевлаштований і має постійний заробіток, при цьому належної і достатньої матеріальної допомоги сину не надає, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

В силу статті 141 ЦПК України, із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 191 СК України, ст.ст. 213-215, 294, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі, щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 19 вересня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 992(дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення у частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА