З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2022 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Майор Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 02.11.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.11.2022 року.
Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивує тим, що вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_1 , виданий 12.10.2018 р.), та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають у шлюбі з 21.09.2018р. (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_2 ). Шлюб зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.09.2018р. зроблено відповідний актовий запис за №783.
У шлюбі у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 15.11.2018 р.).
Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час, Позивач та Відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Майнових спорів не мають. Неповнолітня дитина залишається проживати за місцем проживання матері до настання їхнього повноліття.
Примирення та збереження шлюбу, на переконання позивача між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та інтересам Позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності.
При цьому позивач зазначає, що обставини, передбачені частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, зокрема вагітність дружини чи недосягнення дитиною одного року, після її народження, які б перешкоджали звернутися позивачу до суду з позовом про розірвання шлюбу, - відсутні. Також, відсутні підстави для застосування заходів примирення, як це передбачено статтею 111 Сімейного кодексу України, оскільки спільні відносини між позивачем та відповідачем повністю припинені, а їх відновлення є неможливим.
Так, позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.09.2018 р. зроблено відповідний актовий запис за №783. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2022 у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти задоволення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не надходило. Суд констатує, що окрім направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації відповідача, інформація щодо розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (http:// court.gov.ua/), та відповідне оголошення про виклик відповідача до суду на розгляд справи було розміщено в розділі оголошення на вказаному сайті.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб 21.09.2018р., який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.09.2018р. зроблено відповідний актовий запис за №783, вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 21.09.2018 року (оригінали якого містяться у матеріалах справи).
У шлюбі в подружжя народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 15.11.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
У відповідності зі ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
При розгляді справи суд враховує, що на час подання позову та на час розгляду даної справи, Позивач та Відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.
Майнових спорів не мають, згідно позовної заяви у подружжя немає.
Стаття 160 СК України передбачає, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Щодо місця проживання дитини, то спору з даного приводу у сторін не має, як вказує позивач. на даний час неповнолітня дитина проживає за місцем проживання матері.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Шлюб між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, проживають окремо, тобто даний шлюб існує тільки формально.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , слід розірвати.
Згідно з ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд бере до уваги, що відповідачем до суду не подано відзив або заперечень на позов, а тому вважає за можливе задовольнити позов про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.4 ст. 223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із наведеним, зі відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сум 992,40 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 112, 113, 115, 180, 181, 183, 185, 191 Сімейного кодексу України, та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 223,258, 264, 265, 268, 273, 352, ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зареєстрований у Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.09.2018 р. зроблено відповідний актовий запис за №783,- розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у сумі 992,40 грн.
Позивач ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриггі чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2ст. 115 СК Українинадіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош