Справа № 2-8511/11
Провадження № 6/161/236/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

приватного виконавця Пироги С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання зобов`язань, що покладені на неї рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2012 року у справі № 2-8511/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Своє подання мотивує тим, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області, виданий 31 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Волинського обласного управління ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

З метою примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. постановою від 19 січня 2021 року відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника негайно виконати рішення суду. В межах виконавчого провадження приватним виконавчем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника, якими було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а також на майно (цінності ) боржника, що знаходяться на зберіганні у банку на підставі договорів боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком, та належать боржнику, а також на все рухоме та нерухоме майно боржника. Крім того, 19.01.2021 року на адресу боржника було надіслано виклик приватного виконавця з вимогою з`явитись до приватного виконавця та надати відповідні пояснення з приводу виконання рішення суду.Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення боржник ОСОБА_3 17.02.2021 року особисто отримала виклик приватного виконавця та вищевказані процесуальні документи.Заявник вказує, що боржник ОСОБА_3 ознайомлена зі своїми борговими зобов`язаннями, оскільки отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, однак не вчиняє жодних дій, спрямованих на виконання рішень суду, заборгованість не погашає. Станом на день звернення до суду із вказаним поданням у боржника відсутнє майно, на яке, відповідно до закону, можливо звернути стягнення, однак в процесі здійснення виконавчих дій було встановлено, що боржником свідомо вчинено ряд дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду.На запит приватного виконавця Державна прикордонна служба України повідомила, що боржник ОСОБА_3 систематично перетинає державний кордон України та значний період часу проводить закордоном, а 24.02.2022 року виїхала за межі України та станом на 01.11.2022 року не повернулась.. Таким чином, боржник, не виконуючи рішення суду, має можливість здійснювати поїздки за кордон. Наведене, на думку приватного виконавця, дає достатні підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, маючи змогу його виконати.

На підставі наведеного, приватний виконавець Пирога С.С. просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання зобов`язань, що покладені на неї рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2012 року у справі № 2-8511/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Приватний виконавець Пирога С.С. в судовому засіданні вимоги подання підтримав, просить задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 441 ЦПК України повідомлення про розгляд подання інших учасників процесу не здійснюється.

Заслухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали цивільної справи, подання, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 частиною першою статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема, виконання судового рішення.

Обов`язки боржника у виконавчому провадженні встановлені ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими боржник зобов`язаний:утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича перебуває виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області, виданий 31 липня 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Волинського обласного управління ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Постановою виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. від 19 січня 2021 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Встановлено, що боржник 26 квітня 2019 року змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » в зв`язку з укладенням шлюбу. Наведене підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Станом на дату звернення із поданням до суду заборгованість боржника у виконавчому провадженні становить 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.. Крім того, у своєму поданні приватний виконавець зазначає, що після відкриття виконавчого провадження ним було вчинено ряд виконавчий дій, спрямованих на виконання зобов`язань боржником, зокрема, направлено запити в різні установи з метою встановлення у неї джерел доходу, наявності нерухомого майна, коштів, інших цінностей, на які можна звернути стягнення. Однак, здійснені приватним виконавцем примусові заходи результатів не дали, у термін наданий для добровільного виконання зобов`язання, заборгованість боржником ОСОБА_4 не погашена і станом на день звернення до суду з поданням жодних коштів боржник не сплатила.

Суд встановив, що боржник ОСОБА_4 ознайомлена зі своїми борговими зобов`язаннями, оскільки в матеріалах подання є відомості про отримання нею 17.02.2021 року листа приватного виконавця Пироги С.С..

Разом з тим, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено про те, що боржник ОСОБА_4 в 2019,2020 роках перетинала державний кордон України. Крім того, згідно відповіді на запит приватного виконавця № 150428912 від 01.11.2022 року ОСОБА_4 24.02.2022 року перетнула державний кордон України, та станом на 01.11.2022 року не в`їхала в Україну.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З матеріалів справи встановлено, що боржник ОСОБА_4 будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження щодо неї, дій, направлених на реальне виконання судового рішення, не вчиняла. При цьому в 2022 році боржник перетинула державний кордон. Боржниця не повідомляє приватного виконавця про своє працевлаштування, місце своєї роботи та про отриманні нею доходи.

Таким чином, ОСОБА_4 протягом тривалого часу не виконує рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, сума за яким є значною, на виклики приватного виконавця не з`являється. Боржник ОСОБА_4 неодноразово у 2019 ,2020 роках виїжджала за кордон, що передбачає наявність коштів, у тому числі і для сплати боргу. А тому, суд приходить до висновку, що наведені обставини свідчать про її злісне ухилення від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України резолютивна частина ухвали суду має містити висновки, до якого моменту, тобто до виконання якого зобов`язання (чи його частини), покладеного на боржника рішенням суду, діють обмеження, а також, що є підставою для їх припинення.

Відповідно до ст..441 ч. 3 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя і має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції (Рішення у справі «Юрій Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року). Створення штучних перешкод для виконання судового рішення є неприпустимим.

Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Безпідставне та необґрунтоване невиконання рішень суду, яким з ОСОБА_4 стягується заборгованість, порушує законні права та інтереси стягувача та нівелює сутність рішення суду та мету його ухвалення.

Крім того, обмеження у праві виїзду за межі України має тимчасовий характер та спонукатиме боржника до виконання боргових зобов`язань за рішенням суду, що в свою чергу захистить права стягувача на отримання належних коштів.

З наведених мотивів суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа до виконання боржником ОСОБА_4 зобов`язань зі сплати заборгованості за кредитним договором, яка складає 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн, згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2012 року.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 89, 175, 260, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України, і в`їзду в Україну громадян України, ст.18,19 Закону України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги Сергія Степановича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника з вилученням паспортного документа чи без такого до виконання зобов`язань - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2012 року у справі № 2-8511/2011 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 223087,79 доларів США та 457904,84 грн., а також понесені витрати, пов`язані зі сплати судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

Ухвалу до виконання направити Державній прикордонній службі України (01601, м. Київ, вул. Володимирська 26).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи ( вирішення питання) без повідомлення ( виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали - 04 листопада 2022 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М. Філюк