Ухвала

28 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 127/30092/21

провадження № 61-10313ск22

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2022 року у справі за позовом Спільного Українсько-Іспанського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Сперко Україна» до Держави в особі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Чайма», Малого приватного підприємства «Гріф», Товариства з обмеженою відповідальністю «Елеваторпостач», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітика», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницький Оптико-Механічний завод», Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру, Державного науково-виробничого підприємства «Геосистема», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Державного підприємство «Українське державне аерогеодезичне підприємство», Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2022 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2022 року позов задоволено.

Виділено за рахунок належних СУІП ТОВ «Сперко Україна» часток у праві спільної часткової власності на нерухоме майно (комплекс нежитлових будівель, загальною площею 20015,2 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав 101), частку із такого майна (комплексу) в натурі, а саме - нежитлову будівлю виробничого корпусу літ. «Т(В)», загальною площею 7706,5 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з приміщень: у підвалі приміщення № 1: з № 1-1 по № 1-7 площею 89,7 кв. м, приміщення № 19: з № 19-1 по № 19-2 площею 61,8 кв. м; у цоколі приміщення № 20: № 20-1, № 20-2 площею 61,4 кв. м; на першому поверсі: приміщення № 2: з № 2-1 по № 2-5, № 2-7, № 2-8, № 2-10, № 2-11- площею 254,1 кв. м, № 2-6 (2-13), 2-9 (2-16) - площею 10,2 кв. м, приміщення № 3: з № 3-2 по № 3-22, з № 3-38 по № 3-40 - площею 705,2 кв. м, частина коридору № 3-1 площею 76,8 кв. м, частина тамбура № 3-23 площею 5,5 кв. м, частина коридору № 3-24 площею 55,7 кв. м, частина складу № 3-27 площею 52,4 кв. м, частина складу № 3-36 площею 18,9 кв. м, частина складу № 3-37 площею 28,4 кв. м, частина коридору № 3-1 площею 29,3 кв. м, частина тамбура № 3-23 площею 2,1 кв. м, частина коридору № 3-24 площею 21,2 кв. м, частина складу № 3-27 площею 51,0 кв. м, частина складу № 3-36 площею 67,0 кв. м, частина складу № 3-37 площею 38,6 кв. м, № 3-25, № 3-26, з № 3-28 по № 3-35, з № 3-41 по № 3-54 - загальною площею 1132,0 кв. м, приміщення № 4: з № 4-1 по № 4-13 площею 349,8 кв. м; на другому поверсі: приміщення № 21: з № 21-1 по № 21-4 площею 273,5 кв. м, приміщення № 5: з № 5-1 по № 5-12 площею 282,1 кв. м, № 6-1 по № 6-7 площею 179,4 кв. м; на третьому поверсі: приміщення № 7: № 7-2, з № 7-4 по № 7-10 - загальною площею 243,2 кв. м, № 7-1 площею 17,1 кв. м, № 7-3 площею 8,5 кв. м; приміщення № 8: з № 8-1 по № 8-53 площею 1231,9 кв. м; приміщення № 9: № 9-1 площею 13,5 кв. м, № 9-2 по № 9-12 - площею 236,3 кв. м; на четвертому поверсі: приміщення № 10: з № 10-1 по № 10-7, № 10-10 - площею 148,8 кв. м, № 10-8, № 10-9, № 10-11, № 10-12 - площею 121,6 кв. м; приміщення № 11: № 11-1, № 11-2, № 11-5, № 11-7, № 11-8, № 11-9, № 11-10 - площею 37,9 кв. м; № 11-3, № 11-4, № 11-6 - площею 72,5 кв. м; на п`ятому поверсі: приміщення № 12: з № 12-1 по № 12-15 площею 257,2 кв. м, приміщення № 13: з № 13-1 по № 13-45 площею 1238,3 кв. м, приміщення № 14: № 14-1 по № 14-15 площею 242,8 кв. м; на шостому поверсі: приміщення № 15: № 15-1 по № 15-24 площею 236,6 кв. м, приміщення № 16: № 16-1 по № 16-13 площею 170,7 кв. м, приміщення № 17: № 17-1 площею 30,4 кв. м.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У жовтні 2022 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд», Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Згідно частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

У порушення вимог пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не надано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, а тому заявникові необхідно надати до суду вищезазначені докази.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Крім того, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки на даний час, на рахунку Держгеокадастру недостатньо коштів для того, щоб оплатити суму судового збору за подання касаційної скарги на постанову Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2022 року у справі № 127/30092/21, проте доказів не надано.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 43, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 квітня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2022 року, залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова