Справа № 490/330/22
Центральний районний суд м. Миколаєва
23 вересня 2022 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
за участі секретаря Марченку О.І.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та три процента річних, -
У січні 2022 року Акціонерне Товариство «Універсал банк» (позивач, АТ «Універсал Банк», Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення інфляційних втрат та три процента річних.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач не виконав, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість з інфляційних втрат та трьох процентів річних у розмірі 45 745 грн 26 коп.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.
Відповідач станом на час розгляду справи до суду не з`явився, бажання брати участь у судових засіданнях не виявив, правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи рішення Третейського суду від 26.09.2013 року по справі №835/13 про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано.
Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим для відповідачів, та з огляду на те, що останні порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, та не виконали рішення Третейського суду від 26.09.2013 року по справі №835/13, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі 45 745,26 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі рішення Третейського суду від 26.09.2013 року у справі №835/13, яке набрало законної сили, Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист з змісту якого вбачається, що суд вирішив стягнути із Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 32 779,03 грн та 727,79 грн витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.
З матеріалів справи слідує, що позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником, а саме надано кредитні кошти в сумі 155 000,00 грн.
Свої ж зобов`язання за кредитним договором позичальник виконав не належним чином. Внаслідок чого рішенням Третейського суду від 26.09.2013 року, яке набрало законної сили, з відповідача в солідарному порядку стягнуто заборгованість у розмірі 32 779,03 грн. Це рішення було звернуто до примусового виконання.
У позовній заяві позивач зазначає, що на даний час рішення суду не виконано з підстав зазначених державним виконавцем у постанові у зв`язку із відсутністю у боржника майна на яке можна звернути стягнення.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим та з огляду на те, що відповідачі порушили грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості та не виконали рішення Третейського суду від 26.09.2013 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 ЦК України.
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВСУ від 01.12.2018 №325/1729/16-ц та викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 14-16цс18.
За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 по справі №361/7939/2015ц вказано, що суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, також з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.
Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша етапі 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, підлягає стягненню з відповідачів заборгованість у вигляді 3% річних та інфляційних втрат від простроченої суми.
Зі змісту позовної заяви та наданого розрахунку слідує, що за період з 26.09.2013 року по 19.12.2017 року підлягає стягненню 45 745,26 грн, з яких 3% річних у розмірі 4 108,01 грн та 41 637,25 грн втрат від інфляції.
За приписами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи за період з 26.09.2013 року по 19.12.2017 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 45 745,26 грн, з яких 3% річних у розмірі 4 108,01 грн та 41 637,25 грн втрат від інфляції.
Відповідачем не надано до суду доказів щодо спростування вимог позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 ЦПК України, -
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 45 745 (сорок п`ять тисяч) грн 26 коп., з яких: 4 108 грн 01 коп. - 3% річних; 41 637 грн 25 коп. - інфляційних витрат.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 2 270 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Інформація про сторони:
Позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк»», ідентифікаційний код юридичної особи 21133352, адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Л.М. Шолох