Номер провадження: 22-ц/813/7885/22
Справа № 504/3799/21
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

19.10.2021 р. представник ОСОБА_2 адвокат Савицька О.М. звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою від 11.11.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі (а.с.44).

20.12.2021 р. представник позивача-адвокат Савицька О.М. надала заяву про зміну предмету позову про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.64-68).

Ухвалою суду від 23.02.2022 р. прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову від 20.12.2021р. (а.с.117)

Позов обґрунтовано тим, що 01.12.2001 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилися діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повнолітній син та неповнолітня донька проживають разом із матір`ю, перебувають на її утриманні. Домовленості між батьками щодо утримання неповнолітньої ОСОБА_4 не досягнуто, відповідач перебуває в працездатному віці, працює, має постійний дохід, проте не в повній мірі виконує покладені на нього батьківські обов`язки по утриманню доньки. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Отже, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття. Крім того, повнолітній син ОСОБА_3 не працює, є студентом заочної форми навчання факультету експлуатації технічних систем на водному транспорті Київського інституту водного транспорту ім.Гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного, Державного університету інфраструктури та технологій. Не зважаючи на те, що син навчається заочно, він постійно займається, здобуває нові знання та не має змоги працювати. Навчання ОСОБА_3 відбувається на платній основі на підставі Договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №21-ЗЕ-1004/СП. Згідно п.1 Розділу3 Договору, вартість навчання складає 22954 грн. на рік, що в цілому становить 68862 грн. за три роки навчання з 2021р. по 2024р. Крім того, організація навчального процесу та складання сесій потребує періодичних поїздок з м.Одеси до м.Київ з організацією проживання та харчування на період іспитів. Отже, ОСОБА_3 , який є повнолітнім студентом та продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги від батька, який має змогу надати таку допомогу. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) з дня пред`явлення позову до досягнення сином віку 23 років, або до припинення ним навчання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 19.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення аліментів з 19.10.2021 р. та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду 09.08.2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої останній просив рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи стягнення аліментів з 19.10.2021р. та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, судом під час розгляду справи було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги відсутність доказів факту проживання повнолітнього сина з матір`ю та не з`ясовано право позивачки заявляти вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

Апелянт наголошує, що в оскаржуваному судовому рішенні не надано вмотивованої оцінки аргументам відповідача щодо відсутності підстав для повного задоволення позову та стягнення аліментів на утримання повнолітнього працездатного сина, а також не наведено в судовому рішенні мотивів відхилення та неврахування доказів, наданих відповідачем для обгрунтування своєї правової позиції, а тому таке рішення складено також з порушенням ч. 4 ст. 265 ЦПК України.

Позивач не скористалась правом подати відзив або пояснення на апеляційну скаргу.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

06.09.2022 року на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 22.08.2022 року апелянтом подано заяву якою усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження у вказаній цивільній справі.

Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного розгляду, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 03 листопада 2022 року вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 01.12.2001 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №1148 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 ), (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ) та повнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ), (а.с.11,12).

Так, копією довідки №175/з від 30.09.2021 р. підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу заочної форми навчання спеціальності 271 РМТ спеціалізації УСТСК Київського інституту водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного Державного університету інфраструктури та технологій (а.с.24).

Також позивачем надано копію договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №21-ЗЕ-1004/СП без дати, укладеного між проректором Державного університету інфраструктури та технологій та ОСОБА_3 . Згідно п.1 Розділу 3 Договору, вартість навчання складає 22954 грн. на рік, що в цілому становить 68862 грн. за три роки навчання з 2021 р. по 2024 р.

Дійсно, у вказаному договорі відсутня дата його підписання, про що зауважив відповідач. Разом із тим, суд оцінює докази у їх сукупності, тому з врахуванням наявності довідки №175/з від 30.09.2021 р., якою підтверджено, що ОСОБА_3 дійсно є студентом 1 курсу заочної форми навчання, а також копій квитанцій про сплату за навчання ОСОБА_3 №63 від 27.09.2021 р. на суму 11477 грн. та №СВ06241115/1 від 23.02.2022 р. на суму 11477 грн. (а.с. 151, 152), суд вважає підтвердженим факт того, що повнолітній ОСОБА_3 продовжує навчання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 , та відповідно, переглядається судом апеляційної інстанції, в частині позовних вимог про стягнення аліментів на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги у відповідній частині, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 та продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_1 таку допомогу може надавати, що підтверджується наданими доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

Згідно з положеннями ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Апеляційний суд вважає, що при визначенні розміру аліментів у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку, судом першої інстанції було враховано вище зазначені правові норми, відсутність утриманців та ненадання доказів об`єктивної неможливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції матеріального стану відповідача спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги що ОСОБА_3 має джерело доходу не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від обов`язку сплачувати аліменти на навчання, оскільки обов`язок утримувати свою повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків. Крім цього колегія суддів зауважує, що відомості про те, що повнолітній ОСОБА_3 має власне джерело доходу суду, як першої, так і апеляційної інстанції не надані. Суд апеляційної інстанції погоджується, з наданою критичною оцінкою твердженням відповідача про те, що ОСОБА_3 працює у кав`ярні, оскільки це нічим не підтверджено, а також вважає недопустимим доказом скрин-шот з додатку «Вайбер» про те, що нібито ОСОБА_3 надає послуги таксі за що отримує кошти (а.с.93).

Оцінюючи можливість відповідача, як батька, надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, судом першої інстанії вірно враховано, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи (а.с.54), його незадовільний стан здоров`я (а.с.107-109), водночас прийнято до уваги, що відповідач офіційно працевлаштований, в нього відсутні рекомендації щодо неможливості працювати, тобто його не визнано непрацездатним. Крім того, за клопотанням представника позивача судом було витребувано від Головного управління ДПС в Одеській області інформацію про доходи відповідача у період з 2020 року по дату виконання запиту та від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області інформацію про отримання ОСОБА_1 пенсійних виплат у період з 2020 р. по дату виконання запиту. З довідок наданих відповідними органами вбачається, що відповідач має регулярний сталий дохід, а також забезпечений пенсією по інвалідності у достатньому розмірі (а.с.130-138)

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи не беруться до уваги, оскільки висновків суду не спростовують, зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.07.2022 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе