Справа № 452/2194/22
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

05 жовтня 2022 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

секретаря Страхоцької Т.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи - представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Столяр Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20.09.1978 року.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що він, як особа, що досягла 60 років, має право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для її оформлення.
При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для оформлення пенсії за віком йому було відмовлено у зв`язку з виявленням описки на титульній сторінці трудової книжки, а саме його «ім`я» та «по батькові» зазначене в трудовій книжці, не відповідає «імені» та «по батькові» зазначеному в паспорті, тобто, була допущена описка (помилка) - замість правильного імені « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_3 », замість правильного по батькові « ОСОБА_4 » - вказано « ОСОБА_5 ».
Вважає, що причина неправильного написання його імені та по батькові у трудовій книжці виникла внаслідок неправильного перекладу з російської мови на українську.
Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав у ній наведених.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у судовому засіданні заяву визнав, не заперечував проти її задоволення.
Заслухавши пояснення заявника, представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі обставини:
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Квасів Горохівського району Волинської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 29.09.1961 року Квасівською сільською радою Горохівського району Волинської області.

Як вбачається з диплому серії НОМЕР_3 від 04.07.1984 року, ОСОБА_1 , у 1984 році закінчив повний курс Українського ордена Дружби народів інституту інженерів водного господарства.
Із копії трудової книжки заявника серії НОМЕР_4 встановлено, що вона заповнена російською мовою на ім`я « ОСОБА_6 ».
У паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 , виданому Самбірським МВ УМВС України у Львівській області 27.01.1998 прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 ». При цьому російською мовою прізвище, ім`я, по батькові заявника вказано « ОСОБА_7 ».
Як вбачається з рішення про відмову у призначенні пенсії №77 від 18 липня 2022, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Судом встановлено, що на першій сторінці трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої заявнику, ім`я та по батькові останнього записано неправильно, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності даного правовстановлюючого документа.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 293ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме належність правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах провстановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, побатькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України (в редакції, яка діяла до редакції відповідно до Закону України від 03.10.2017 № 2147VІІІ) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі №348/576/18, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.993 № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відтак, в судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 виданого Самбірським МВ УМВС України у Львівській області 27.01.1998 прізвище, ім`я, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_1 », при цьому російською мовою вказано як « ОСОБА_7 », проте, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_4 , заповненої 20.09.1978, російською мовою, прізвище останнього зазначене як « ОСОБА_7 », тобто за наслідками розгляду справи суд приходить до висновку, що вказані розбіжності у написанні ім`я та по батькові заявника викликані різним перекладом ім`я та по батькові заявника з української мови на російську службовою особою підприємства при заповнені трудової книжки серії НОМЕР_4 .
Вказані розбіжності у документах позбавляють можливості заявника права на оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. В той час як іншого способу усунення вказаних недоліків немає, так як підприємство, яке видало заявнику трудову книжку, припинило свою діяльність, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
За таких обставин судом встановлено, що не викликає жодних сумнівів, факт належності трудової книжки серії НОМЕР_4 , заповненої 20.09.1978 та виданої на ім`я російською мовою « ОСОБА_7 » заявнику ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, будь-якого спору між заявником та заінтересованою особою немає, окрім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 46 Конституції України права заявника на соціальний захист, що включає право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, перешкодою чому є невірне зазначення прізвища, імені та по батькові заявника у правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 20.09.1978 року на прізвище, ім`я та по - батькові ОСОБА_7 .

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя