ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7349/22 Справа № 201/6335/22 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Попенко Ю.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Солостар, третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Солостар (далі ТОВ Солостар), третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція України, про скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і смс.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини виникли щодо скасування державної реєстрації права власності, а тому подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Як убачається з установлених обставин справи та доводів позовної заяви і апеляційної скарги, позивач указує на певні порушення органом державного архітектурно-будівельного контролю вимог чинного законодавства при реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, однак звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом обумовлене ухиленням відповідача ТОВ Солостар від повернення приміщення гуртожитку до власності територіальної громади та намаганням позивача повернути це майно в комунальну власність.

Отже, позивач таким чином намагається захистити свій приватний майновий інтерес на приватизацію кімнати в гуртожитку, вважаючи, що відповідачем (ТОВ Солостар) як суб`єктом господарювання неправомірно набуто приміщення гуртожитку, який у подальшому реконструйовано на багатоквартирний житловий будинок, тобто змінено правовий статус майна шляхом реєстрації декларацій про готовність об`єкта до експлуатації.

Розгляд такого спору в межах адміністративного судочинства не захистить належним чином права позивача, адже, окрім надання оцінки діям органу державного архітектурно-будівельного контролю, позивач фактично вимагає і встановлення обставин та надання оцінки правомірності набуття відповідачем нерухомого майна будівлі гуртожитку, а суд у порядку адміністративного судочинства позбавлений можливості надавати оцінку правомірності набуття юридичною особою майна шляхом перетворення товариства або передачі майна до статутного капіталу.

Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в даному випадку спір спрямований на захист майнових прав, що унеможливлює його розгляд за правилами адміністративного судочинства, тому з урахуванням суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного судочинства.

Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини виникли не лише і не стільки щодо дій органу державного архітектурно-будівельного контролю, скільки щодо правомірності набуття нерухомого майна відповідачем ТОВ Солостар.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги до ТОВ Солостар ґрунтуються на нормах ЦК України, тому цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, у повній мірі не визначився з характером спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що спір у справі є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, судова колегія наголошує, що відмова скаржнику у відкритті провадження у справі є порушенням його конституційних прав в доступі до правосуддя, та порушенням статті 6 Європейської Конвенції Про захист прав та основоположних свобод людини.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2022 року про відмову у відкритті провадження скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко