Номер провадження: 22-ц/813/8181/22
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.,

суддів Кутурланової О.В.,

Пузанової Л.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Євценко Роман Ігорович, на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 22 серпня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

10.08.2022р. ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 34 500 грн щомісячно, починаючи з 10.08.2022р. і до повноліття дитини, на рахунок у АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з середини жовтня по 31.12.2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась спільна донька сторін ОСОБА_3 , яка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. ОСОБА_1 фізично здоровий, працездатний, є учасником та кінцевим бенефіціаром ПрАТ «Харчовик» , яке отримує щорічний дохід близько 200-300 млн.грн. Крім того відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець та отримує щорічний дохід понад 500 000 грн, має у власності автомобіль Mercedes-Benz GL350CDI, а також житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 600 кв.м. Орієнтовний розмір витрат позивачки на утримання доньки складає 69 000 грн щомісячно, а тому у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 фінансової можливості просить стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої в твердій грошовій сумі у розмірі 34500,00 грн.

18.08.2022р. ОСОБА_2 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб Mercedes-Benz GL350CDI, 2014 року випуску, об`єм потужності двигуна 2987 см. куб., VIN НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач є власником зазначеного автомобіля, проте дізнавшись про звернення позивачки з даним позовом до суду ОСОБА_1 вчиняє дії щодо продажу автомобіля з метою приховування його дійсних доходів. За позицією заявника, відчуження належного відповідачу майна на користь третіх осіб матиме негативний вплив на інтереси дитини, оскільки впливатиме на рішення суду при визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 . З огляду на викладене ОСОБА_2 просить забезпечити позов у визначений нею спосіб.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 22.08.2022 р. заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, об`єм (потужність) двигуна, см3 2987, VIN код ТЗ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 .

Вказане судове рішення вмотивовано тим, що відповідно з Витягу з Єдиного реєстру Міністерства внутрішніх справ транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, об`єм (потужність) двигуна, см3 2987, VIN код ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 . Враховуючи, що вимогами позивача є стягнення аліментів на утримання дитини, тому суд першої інстанції з посиланням на ст.151 ЦПК України дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Євценко Роман Ігорович, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 22.08.2022 р. скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 бере активну участь у житті доньки, добровільно надає матеріальну допомогу на її утримання, що підтверджується відповідними платіжними документами, а тому відсутні підстави вважати наявною загрозу невиконання або утрудненого виконання рішення суду про стягнення аліментів у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Крім того, згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_1 , наявність реальної загрози щодо виконання рішення суду без застосування заходів забезпечення позову та їх співмірність з предметом позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Сягровець Т.М., доводи апеляційної скарги не визнає, просить залишити її без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 22.08.2022р. залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки в сумі 34 500,00 грн щомісячно. Таким чином, ціна позову з урахуванням положень ст. 176 ЦПК України становить 207 000 грн. При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, грошових коштів тощо. Відповідач є власником автомобіля MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, середня ринкова вартість якого становить 1 200 000 грн.

Оскільки ОСОБА_1 вживає активні заходи з продажу вказаного автомобіля та належного йому на праві власності нерухомого майна, тому ОСОБА_2 вважає обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції про задоволення її вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, відповідність ухвали суду нормам цивільного процесуального закону, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову може бути накладення арешту на майно.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 34500,00 грн щомісячно.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GL 350 CDI, рік випуску 2014, суд першої інстанції виходив з пояснень заявника, викладених в заяві про забезпечення позову, згідно яких вона має припущення про наміри відповідача відчужити вказаний автомобіль, а також скрін-копій з сайту «AUTO.RIA» з розміщеним оголошенням про продаж авто ідентичної марки та моделі.

При цьому, в обґрунтування висновку про задоволення заяви про забезпечення позову суд першої інстанції послався виключно на те, що вимогами позивача є стягнення аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення, не навів доказів, якими підтверджується така необхідність, не надав правової оцінки співмірності заявленого позивачем заходу забезпечення та предмету позову, яким є вимога про стягнення періодичних платежів, пославшись лише на пояснення заявника та загальні норми процесуального права.

Так, єдиним доводом ОСОБА_2 , викладеним у заяві про забезпечення позову та відзиві на апеляційну скаргу, є загроза відчуження відповідачем належного йому на праві власності автомобіля на користь третіх осіб, що згідно ст. 182 СК України може негативно вплинути на визначення судом розміру аліментів у випадку задоволення її позовних вимог.

Стаття 182 СК України, на яку посилається заявник, визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Повне і всебічне з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, є однією із основних засад цивільного судочинства, яка забезпечує обґрунтованість судового рішення.

ЦПК України визначено перелік процесуальних заходів, використання яких забезпечує можливість суду встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, інститут забезпечення позову не входить до переліку таких заходів, оскільки, як було зазначено вище, метою забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову обґрунтована виключно необхідністю встановлення обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та не містить доводів щодо існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, тому підстави для застосування таких заходів відсутні.

Оскільки заходи забезпечення позову вжито судом першої інстанції за відсутності висновку про існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду, а ухвала від 22.08.2022р. постановлена з порушенням норм ст. 151 ЦПК України, тому згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України її слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Євценко Роман Ігорович, задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 22 серпня 2022 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови лише у випадках, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 03 листопада 2022 року.

Головуюча ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ Л.В.Пузанова