СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/199/22
ун. № 367/7846/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участю секретаря судових засідань Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого напису до виконання, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року представник заявника Стеценко М.В. який діє в інтересах Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернувся до суду із заявою заміну стягувача та поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого напису до виконання, якою просить замінити стягувача та поновити строк пред`явлення виконавчого напису № 24285 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 31 жовтня 2017 року з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» у зв`язку з переходом до АТ «Альфа-Банк» прав кредитора по договору № 013/149-К від 14 липня 2008 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, вчинено виконавчий напис нотаріуса № 24285, яким було запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла за Договором кредиту № 013/149-К від 14 липня 2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Також зазначає, що 28.11.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С. здійснив реєстраційну дію № 6055612 - державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, змін статутного або складеного капіталу та змін складу або інформації про засновників, якою зокрема провів державну реєстрацію статуту АТ «Альфа-Банк», 03.12.2019 р. ЄДРЮОФОПГФ було внесено № 4002827 про припинення АТ «Укрсоцбанк». Враховуючи зазначене, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», а тому просить суд замінити стягувача за виконавчим написом.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у зв`язку з чим розгляд заяви здійснюється за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши і перевіривши заяву та додані до неї документи, суд встановив таке.

Приписами статті 442 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 р.) встановлено, що: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 446 ЦПК України визначено підсудність справ, пов`язаних з виконанням рішень, а саме встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є місце проживання (перебування), роботи боржника або місцезнаходження його майна.

За приписами статті 379 КАС України питання заміни сторони виконавчого провадження в порядку адміністративного судочинства України, можливо виключно судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції. Тобто, процесуальним законом (КАС України) надано повноваження адміністративним судам розглядати питання заміни сторони виконавчого провадження виключно у справах, які були в провадженні відповідного адміністративного суду і ними розглянуті.

З 15 грудня 2017 року діє нова редакція КАС та ЦПК України. Положеннями КАС України в новій редакції не передбачено процесуальної можливості заміни сторони стягувача у виконавчих документах виданих іншими органами, а не адміністративним судом. Натомість, в ЦПК України у новій редакції законодавцем передбачено вирішення процесуального питання заміни стягувача у виконавчих документах, виданих іншими органами, що передбачено положеннями ст. 446 ЦПК України.

Отже, КАС України не передбачено процесуальної можливості заміни сторони виконавчого провадження у випадках, коли адміністративна справа судом не розглядалась.

Натомість аналіз положень ст. 442 та ст. 446 ЦПК України вказує на те, що в порядку цивільного судочинства передбачена не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів (посадових осіб).

Однак у даному випадку суду необхідно з`ясувати, чи можлива заміна сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису до моменту відкриття виконавчого провадження. Вирішуючи дане питання, суд виходить з такого.

З матеріалів заяви про заміну стягувача вбачається, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис нотаріуса № 24285, яким було запропоновано звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла за Договором кредиту № 013/149-К від 14 липня 2008 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Стягнення заборгованості проводиться за період з 10.12.2014 року по 09 жовтня 2017 року. Сума заборгованості складається з: строкової заборгованості у розмірі 11630,00 доларів США, простроченої заборгованості у розмірі 120201,00 доларів США, строкової заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 1043,66 доларів США, простроченої заборгованості по нарахованих відсотках - 173113,20 доларів США. Загальна сума заборгованості становить 305987,86 доларів США.

21.11.2019 року рішенням спільних загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрсоцбанк», оформленим протоколом № 1/2019, затверджено нову редакцію статуту «Альфа-Банк».

Відповідно до підпункту 2 пункту 1.2 статуту АТ «Альфа-Банк» є правонаступником всього майна, прав і зобов`язань АТ «Укрсоцбанк», на підставі передавального акту та рішенням загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк», відповідно до якого до АТ «Альфа-Банк» було передано все майно, права і зобов`язання АТ «Укрсоцбанк», яке було створене, згідно з договором про створення Республіканського акціонерно-комерційного банку соціального розвитку від 14.09.1990 в організаційно- правовій формі відкритого акціонерного товариства на базі установ Житлосоцбанку СРСР 31.10.1990 з найменуванням Республіканський акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», який у подальшому змінював назву: на Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 20.06.1991 про виключення з найменування банку слова «Республіканський»); на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та про зміну найменування), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань АКБСР «Укрсоцбанк»; та на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (згідно з рішенням Загальних зборів акціонерів від 26.04.2018 про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування товариства), яке стало правонаступником усіх прав і зобов`язань ПАТ «Укрсоцбанк». 26.11.2019 НБУ погодив статут АТ «Альфа-Банк».

Згідно з Рішенням № 5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року та протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Згідно з п. 1 Передавального акта від 15 жовтня 2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15 жовтня 2019 року.

Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» та отримав право вимоги до ОСОБА_1 за виконавчим написом нотаріуса № 24285 від 31.10.2017 року.

В матеріалах заяви відсутні докази того, що виконавчий напис нотаріуса №24285 від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за Договором кредиту № 013/149-К від 14 липня 2008 року, пред`являвся стягувачем до виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Положеннями частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як зазначалося вище, відповідно до частини першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

При цьому, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Отже, виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення частини 5 статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні у виконавчому написі до відкриття виконавчого провадження є передчасними, оскільки у випадку незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю державного чи приватного виконавця після подання виконавчого документа, заявник вправі їх оскаржити в загальному порядку.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі №ЗВ/380/22/20, 28 січня 2021 року у справі №824/387/20-а, від 18 березня 2021 року у справі № 200/6545/20-а, від 24 червня 2021 року у справі № 420/2141/20, від 21 січня 2022 року у справі № 400/212/21.

При цьому, висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17 не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки у справі № 826/7941/17 заміна стягувача або боржника відбувалася у відкритому виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису.

Із змісту заяви, поданої АТ «Альфа-Банк» до суду, встановлено, що сторона на підставі Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, та протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», переходить до АТ «Альфа-Банк», має намір реалізувати набуте право щодо виконання зобов`язань за кредитним договором, шляхом пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до виконання, та не має у своєму розпорядженні виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, ухваленого у порядку цивільного судочинства, для отримання захисту в порядку ст. 442 ЦПК України, щоб набути статусу сторони виконавчого провадження, проте саме виконавче провадження за таким виконавчим документом ще не відкрито.

Таким чином, з аналізу вище зазначених норм цивільного процесуального законодавства та вивчених і досліджених судом доказів, убачається, що суд може замінити стягувача лише при наявності відкритого виконавчого провадження, а у випадку необхідності заміни стягувача або боржника до відкриття виконавчого провадження допускається зміна стягувача тільки у виконавчому листі, що видається судом.

Законом не передбачено можливості заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса при відсутності відкритого виконавчого провадження, як і не передбачено надання судом особі права стягувача на пред`явлення виконавчого напису до примусового виконання, якщо спір про законність і обґрунтованість стягнення не розглядався безпосередньо судом. Виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.

Таким чином, положення статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону «Про виконавче провадження» не є такими, що можуть бути застосовані, до вимог про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса при відсутності виконавчого провадження за таким виконавчим документом. Оскільки виконавчий лист судом не видавався, справа судом не розглядалася в порядку цивільного судочинства, а виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису не було розпочате, ураховуючи, що заміна боржника або стягувача без відкритого виконавчого провадження можлива лише у виконавчому листі, під яким розуміється виконавчий документ, виданий судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, заява про заміну стягувача задоволенню не підлягає з підстав того, що заміна сторони у виконавчому написі нотаріуса без відкритого виконавчого провадження неможлива.

На підставі викладеного, керуючись ст. 260, 353, 442, 446, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну стягувача та поновлення строку пред`явлення виконавчого напису № 24285 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем від 31 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту № 013/149-К від 14 липня 2008 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя: І.В. П`ятничук