Справа № 146/673/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2022 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Райковської О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" - Ціхомського Михайла Петровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2022 року представник позивача ТОВ АК «Зелена долина» Ціхомський М.П. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 24.09.2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ АК «Зелена долина» було укладено договір оренди землі згідно якого ОСОБА_1 передав у користування на умовах оренди ТОВ АК «Зелена долина» земельну ділянку 2,0581 га, кадастровий номер :02:000:0586, яка належить йому на підставі державного акту серії ЯМ № 310471 та знаходиться на території Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Вказаний договір оренди землі був підписаний сторонами на 10 років і зареєстрований у відділі Держкомзему у Томашпільському районі про що в Державному реєстрі земель було вчинено запис від 27.12.2012 року № 02739. Термін закінчення договору 27.12.2022 року.

Позивачем при упорядкуванні укладених договорів оренди було виявлено, що ОСОБА_1 в супереч діючому договору оренди землі було укладено новий договір оренди землі із ОСОБА_2 від 30.11.2021 року на земельну ділянку 2,0581 га, кадастровий номер :04:000:0586 право оренди по якому зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 01.12.2021 року за номером запису 45424612.

Позивач вважає, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір оренди землі від 30.11.2021 року суперечить приписам чинного законодавства України, в зв`язку з чим, з метою захисту своїх прав та інтересів, вимушений звернутися з цим позовом до суду, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі від 30. 11. 2021 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 2,0581 га, кадастровий номер :04:000:0586, яка розташована на території Великорусавської сільської ради Тульчинського (Томашпільського) району Вінницької області, припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іншого речового права за номером 45424612 від 01.12.2021 року, щодо права оренди земельної ділянки площею 2,0581 га, кадастровий номер :04:000:0586 по договору оренди землі від 30.11.2021 року укладеного між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , та стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 22.07.2022 року відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 13.09.2022 року.

В судове засідання представник позивача ТОВ «Зелена долина» Ціхомський М.П. не з`явився надав на адресу суду заяву, про проведення розгляду справи без його участі за наявними у справі документами, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився надав на адресу суду заяву в якій просить проводити підготовче судове засідання та розгляд справи по суті без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат - Сінчак О.В. в судове засідання не з`явилися надали на адресу суду заяви про проведення підготовчого судового та розгляду справи без їх участі, позовні вимоги визнають та просять винести рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,0581 га, кадастровий номер :02:000:0586 га, належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ № 310471 та копією витяга з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2022 року № НВ-022 (а.с.16-20).

З копії договору оренди землі встановлено, що ОСОБА_1 , 24.09.2012 року, уклав договір оренди землі № 1160/ВР з ТОВ АК «Зелена долина» строком на 10 років (а.с.13-17).

Із копії довідки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області встановлено, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка належить на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 310471 відповідачу ОСОБА_1 було розроблену технічну документацію із землеустрою та змінено кадастровий номер земельної ділянки з :02:000:0586 на :04:000:0586 (а.с.18).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.07.2022 року № 304202361, ОСОБА_1 зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0586, площею 2,0581 га, в реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2020 року за номером запису 37696626, запис вчинено ОСОБА_3 державним реєстратором Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 310471 виданий 24.07.2012 року, як встановлено із запису про інше речове право № 45424612, згідно договору про оренду земельної ділянки від 30.11.2021 року право оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб передано ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Дата реєстрації 01.12.2021 року, договір укладено на 10 років, дата закінчення дії договору 30.11.2031 року з правом пролонгації. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 62019405 від 03.12.2021 08:41:14, ОСОБА_4 , Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області (а.с.19).

Вказане порушує права позивача, як орендаря щодо подальшого використання на умовах оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0586.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На підставі ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до приписів ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку на рівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що договір оренди від 30.11.2021 року укладений ОСОБА_1 з ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0586, який був укладений під час дії договору оренди цієї ж земельної ділянки із ТОВ АК «Зелена долина» є оспорюваним правочином та порушує право позивача на користування земельною ділянкою відповідно до умов договору оренди, а тому визнання недійсним цього договору та припинення у Державному реєстрі запису про державну реєстрацію іншого речового права забезпечить відновлення порушеного права позивача, щодо подальшого використання вказаної земельної ділянки.

Таким чином, позивачем доведено обставини зазначені ним у позові, наявність порушених його прав є очевидною, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем ТОВ АК «Зелена долина» сплачено судовий збір у сумі 4962 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 6037 від 13.07.2022 року.

Враховуючи, що позов було задоволено, відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов було визнано, суд приходить до висновку, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ АК «Зелена долина» підлягають стягненню понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 4962 грн. (чотири тисячі девятсот шістдесят дві гривні ) в рівних частках, в розмірі по 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) з кожного.

На підставі .ст 203, 204, 215, 216, 626, 638, ЦК України, ст.. 124, 125, 126, 152 ЗК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89,211,ст. 141 ч.1 ст. 142 ст.200 ст. 206 ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс "Зелена долина" - Ціхомського Михайла Петровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі, задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір оренди землі від 30 листопада 2021 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо земельної ділянки площею 2,0581 га, кадастровий номер :04:000:0586, яка розташована на території Великорусавської сільської ради Тульчинського (Томашпільського) району Вінницької області.

Припинити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію іншого речового права за номером 45424612 від 01 грудня 2021 року, щодо права оренди земельної ділянки площею 2,0581 га, кадастровий номер :04:000:0586 по договору оренди землі від 30 листопада 2021 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Зелена Долина» понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 4962 грн. (чотири тисячі девятсот шістдесят дві гривні ) в рівних частках, в розмірі по 2481 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної через Томашпільський районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І. В. Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 02 листопада 2022 року.