Справа № 700/523/22
Провадження № 2/700/218/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/523/22 провадження №2/700/218/22 за позовом ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га. Як спадкоємець майна померлого за законом вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Однак, у видачі свідоцтва на право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати право власності на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без їх участі, відзиву не подавав.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.03.2021 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,25 га.

23.12.2021 року позивач отримала свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідно до постанови державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори від 23.12.2021 року №2225/02-31, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючих документів.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16.08.2022 року № 1-81П, ОСОБА_1 дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 з батьком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 16.08.2022 року № 1-82П вбачається, що за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до записів по господарської книги №56 за 2021-2025 роки, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на вказаний будинок не видавалися.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. В. Бесараб