Справа № 307/4029/22
Провадження № 2/307/819/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Гримут В.І.

за участі: секретаря судового засідання Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Посилається на те, що відповідач у січні 2022 року покинув сім`ю і з того часу не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не бере участі у вихованні доньок. Ухиляється від покладеного на нього ст. 180 СК України обов`язку щодо їх утримання та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дітям одягу, продуктів харчування, медикаментів, хоча є здоровим, інших утриманців не має, являється добре матеріально забезпеченою особою, має у власності дороговартісну нерухомість, працює за кордоном, однак отримуваний дохід приховує. На даний час вона знаходиться у декретній відпустці, так як веде догляд за малолітніми дітьми та проживає у будинку своїх батьків, оскільки власного житла не має. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на утриманні позивачки.

Це стверджено свідоцтвами про народження дітей, актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконавчого комітету Драгівської сільської ради, з яких убачається, що на утриманні позивачки перебувають двоє дітей, з якими вона проживає у батьківському будинку.

Відповідно до довідки Державного закладу Української алергологічної лікарні Міністерства охорони здоров`я України № 01-07/01.1/236 від 06.10.2022 ОСОБА_1 дійсно працює в ДЗ «Українська алергологічна лікарня Міністерства здоров`я України» на посаді секретаря з 16 березня 2020 року. На даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 14 вересня 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Інформаційною довідкою стверджено, що у приватній власності ОСОБА_2 знаходиться домоволодіння загальною площею 236.90 м.кв.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка сама виховує неповнолітніх дітей, а також відсутність у відповідача істотних причин, які б перешкоджали йому працювати та заробляти кошти.

З приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" убачається, що з 1 липня 2022 року для дітей віком до 6-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2201 гривня, а з 1 грудня - 2272 гривні.

Середня заробітна плата по Україні станом на січень 2022 року становила 14577 грн, а по Закарпатській області 12115 гривень.

Тому суд вважає, що відповідач, як працездатний чоловік, який має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, має у володінні житловий будинок, загальною площею 236.90 м.кв., у змозі заробити суму, яка дасть йому можливість сплачувати на утримання своїх дітей щомісяця по 3000 гривень на кожну дитину.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь спецфонду держбюджету судовий збір.

За таких обставин, керуючись стст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, стст. 180, 184 СК України, ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 12.10.2022 року і до їх повноліття.

Сягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий В.І. Гримут