Єдиний унікальний номер 728/595/22
Номер провадження 2/728/228/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2022 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.

при секретарі Петренко О.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Ковалюха В.М.

представника відповідача адвоката Мироненка С.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Бахмач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

встановив:

28 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся на автомийку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за наданням платної послуги з мийки мотоциклу SUZUKI DL 1000 державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. Через деякий час працівник мийки повідомив позивачу про те, що в результаті нанесення миючих засобів пошкоджено лакофарбове покриття деталей мотоциклу. Відповідач ОСОБА_2 , як власник автомийки, визнав факт нанесення пошкоджень мотоциклу позивача в результаті мийки, зобов`язався впродовж місяця відшкодувати збитки, про що зазначив у письмовій розписці від 30.07.2020 року. Надалі відповідач відмовився від відшкодування завданих збитків.

Просить суд стягнути з відповідача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог 167890, 97 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла SUZUKI DL 1000 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та судові витрати.

21.07.2022 від представника відповідача адвоката Мироненко С.В. до суду надійшов відзив на позов. Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що позивач особисто наносив на транспортний засіб хімічний миючий засіб, отже сам наніс шкоду своєму майну, що підтверджується наданим відеозаписом. Окрім того, вказує на розбіжності номерних знаків транспортного засобу, зазначених у розписці, акті виконаних робіт та рахунку-фактурі, зазначаючи на неналежність вищезазначених письмових доказів. Розписку відповідач написав під впливом помилки.

25.07.2022 від представника позивача адвоката Ковалюх В.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відсутні розбіжності у номерних знаках на документах, а відеозапис, наданий представником відповідача є неповним та не доводить обставини, зазначені у відзиві.

Ухвалою суду від 05.07.2022 року провадження у справі відкрито та призначено в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначена справи до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник адвокат Ковалюх В.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 167890 грн. 97 коп. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла SUZUKI DL 1000 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 1678 грн. 90 коп., 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу адвоката, 4100 грн. 00 коп. судових витрат за послуги експерта, посилаючись на підстави та обставини, викладені у позовній заяві, та надані докази.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Представник відповідача адвокат Мироненко С.В. в судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач особисто завдав шкоду своєму транспортному засобу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення представника відповідача, врахувавши доводи сторін, дослідивши наданий суду відеозапис, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що 30 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся на автомийку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за наданням платної послуги з мийки мотоциклу SUZUKI DL 1000 державний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.08.2018 року. В результаті нанесення миючих хімічних засобів, у мотоцикла SUZUKI DL 1000 було пошкоджено лакофарбове покриття деталей, що зафіксовано у фототаблиці, наданої до позову.

Згідно розписки ОСОБА_2 від 30.07.2020 останній підтверджує факт спричинення пошкоджень мотоциклу SUZUKI DL 1000 в результаті нанесення «не того миючого засобу» і як власник автомийки зобов`язався впродовж місяця відшкодувати завдані збитки.

В тексті розписки присутні підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Клопотань про допит свідків, вказаних в розписках жодна зі сторін не заявила. Факт написання розписки ОСОБА_2 представником відповідача не заперечувався.

17.03.2021 позивачем на адресу відповідача в рамках досудового врегулювання спору була надіслана досудова претензія, в якій ОСОБА_1 просить відшкодувати завдані збитки в розмірі 93929, 38 грн. впродовж 7 днів з дня отримання претензії, посилаючись на рахунок фактуру та акт виконаних робіт. Вказана досудова претензія була отримана відповідачем 19.03.21, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта».

Відповіді на дану досудову претензію матеріали справи не містять.

Згідно рахунку-фактури № 1207 959_РФ_ 137606 від 22 вересня 2020 року ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ», платник ОСОБА_1 щодо мотоцикла SUZUKI MT DL 1000 номер кузова НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_1 вартість послуг щодо відновлення транспортного засобі складає 92 703, 12 грн. Згідно акту виконаних робіт від 22 вересня 2020 року № 1207099_ВН_186963 щодо мотоцикла SUZUKI MT DL 1000 номер кузова НОМЕР_3 державний номер НОМЕР_1 вартість послуги за дефектування пошкоджень мотоцикла складає 1226,26 грн.

Згідно квитанції № 9 від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 сплатив на користь ДП «АВТО ІНТЕРНЕШНЛ» 1226,26 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.08.2018 року мотоцикл SUZUKI DL 1000 номер кузова НОМЕР_3 чорного кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2009 р.в., ГІРІН (GIRIN) належить ОСОБА_1 . Виходячи з реєстраційних даних, зазначених у свідоцтві, суд не вбачає наявність розбіжностей у ідентифікації транспортного засобу, зазначених у розписці, акті виконаних робіт та рахунку фактурі, і робить висновок про належність даних письмових доказів до предмета доказування і стосується одного і того ж транспортного засобу, який належить позивачу.

Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, що зроблений на підставі Звіту про оцінку 159/22 від 06.10.2022 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SUZUKI DL 1000, державний номерний знак НОМЕР_1 без фізичного зносу вузлів та деталей складає 167890, 97 грн. Матеріальний збиток складає 45 525,14 грн. Також, позивачем понесені витрати за послуги експерта у розмірі 4120,00 грн.

Суд вважає необґрунтованими заперечення представника відповідача адвоката Мироненко С.В. щодо неналежності звіту з оцінки як доказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За вимогами ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що наданий у матеріали справи звіт про оцінку містить інформацію про предмет доказування і не одержаний з порушенням закону.

Звіт про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 159/22 від 06.10.2022 за своїм правовим характером є звітом про оцінку майна, вимоги до якого встановлюються Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться у випадках ,встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що звіт про оцінку майна є документом, який містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання, підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Відповідно до частини другої статті 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Дослідивши звіт про оцінку, що наданий позивачем, суд прийшов до висновку, що він відповідає вимогам ст.4,5,6,12,15,18,22 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Він складений за результатами безпосереднього дослідження пошкодженого транспортного засобу професійним оцінювачем, діяльність якого полягає у визначенні, зокрема, розміру завданих збитків в таких ситуаціях.

Те, що висновок (звіт) про оцінку професійного оцінювача є достатнім і належним доказом для ухвалення рішення про відшкодування збитків підтверджується, зокрема, і постановою Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 323/4500/14-ц, якою залишено в силі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11.08.2015.

Суд враховує, що позивач повідомляв відповідача щодо проведення оцінки, а тому йому було надане право бути присутнім під час оцінки та висловити свої зауваження, якщо такі були.

Крім того, відповідачем не було заявлено клопотання до суду про проведення судової експертизи. Обґрунтованих доводів щодо того, що оцінювачем було порушено методику чи порядок проведення дослідження не наведено. Будь-яких обґрунтованих доказів, що спростовують вказану у висновку суму не надано.

Як вбачається зі змісту звіту про оцінку, вартість відновлювального ремонту складається з вартості ремонтно-відновлювальних робіт 2 378,16 грн. та вартості складових КТЗ, що підлягають заміні 137 530,98 грн. без ПДВ

Аналізуючи наданий звіт про оцінку, суд приходить до висновку, що розмір завданих збитків у розмірі 45 525,14 грн. є результатом застосування до вартості коефіцієнту фізичного зносу вузлів та деталей, що був розрахований оцінювачем у звіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За таких умов, суд приходить до висновку, що вартість відновлювального ремонту є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

Отже, оцінювачем пораховано завдані збитки з врахуванням фізичного зносу вузлів та деталей, що потребують заміни, тобто за умови, що при відновлювальних роботах будуть використані нові деталі.

В Законі України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Тому, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку.

Згідно з п. 14 Постанови № 4 від 01.03.2013 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі.

Узгоджується така позиція також і з постановою Верховного Суду від 10.10.2018 по справі №521/16/14-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд критично ставиться до позиції представника відповідача стосовно того, що відповідач склав її під впливом обману. Докази того, що відповідач був введений позивачем в оману, в матеріалах справи відсутні, інших належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції відповідачем до суду не надано.

Судом був досліджений відеозапис мийки мотоцикла. Однак суд не вважає його належним та допустимим доказом через те, що відеозапис є неповним й не містить всіх необхідних даних для встановлення об`єктивної істини у справі. Окрім того, відеозапис не був засвідчений електронним цифровим підписом.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з детальним описом робіт від 28 червня 2022 року адвокатом Ковалюх В.М. надані послуги вартістю 10 000,00 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що вони безпосередньо пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим, поведінку сторони під час розгляду справи, яка не призводила до затягування розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням з`ясованих обставин справи, досліджених доказів і наведених вище вимог закону, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу гуртуються на законі і підлягають до задоволення, а тому, заявлений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, позивачем понесені витрати на послуги експерта (складання звіту оцінки) у розмірі 4100 грн., на підтвердження яких долучено Квитанцію до прибуткового касового ордера. Такі витрати також підлягають стягненню з відповідача враховуючи, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

При цьому, суд виходить із того, що згідно ч. 9 ст. 139 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Хоча пункт 1 частини 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10.05.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04).

Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наявних матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 167890 (сто шістдесят сім тисяч вісімсот дев"яносто) гривень 97 коп в рахунок відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням договору про надання послуг з мийки мотоцикла SUZUKI DL 1000 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 1678 (тисяча шістсот сімдесят вісім) грн 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 10 000 (десять тисяч ) грн 00 коп витрат на правову допомогу адвоката.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 4100 (чотири тисячі сто ) грн 00 коп судових витрат за послуги експерта.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя О.В. Роздайбіда