Справа №442/4958/22
Провадження №2/442/1100/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2022 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, -

в с т а н о в и в :

17.08.2022 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на право систематичного виїзду за межі території України до країн: Сполучених Штатів Америки, Канади та країн-учасниць Шенгенської угоди та Європейського Союзу - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову покликається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьком є відповідач про справі ОСОБА_2 , шлюб з яким вони розірвали, після чого вони проживають окремо.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.07.2017 року, з відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільної дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з моменту розлучення, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Вказує, що має можливість та бажання відвезти доньку на відпочинок за кордон, про що неодноразово говорила відповідачу, однак він відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини, та рекомендує дитині після того як виросте, побачити світ.

В свою чергу, наголошує, що бажає відвезти доньку за кордон з метою розширення її кругозору, ознайомленням з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя, а також у зв`язку із ситуацією, яка на даний час склалась в Україні, яка фактично загрожує здоров`ю та життю доньки. Вважає, що небажання відповідача надавати дозвіл на виїзд за кордон шкодить інтересам дитини та порушує право на її всебічний та гармонійний розвиток.

Також зазначає, що вона та донька є громадянками України та мають постійне місце проживання в Україні, під час поїздок за кордон бере всю відповідальність на себе. Зважаючи на створені спеціальні міграційні програми для біженців, зокрема в Сполучених Штатах Америки, Канаді, вона також може нею скористатись, жити в Канаді до трьох років та мати право на працю, а дитина навчатись.

03.10.2022 року відповідач подав заперечення проти позовної заяви, в якій вказує, що мав з ОСОБА_1 зустріч і домовленість про згоду і підпис у нотаріуса надання дозволу на виїзд за кордон спільної доньки. Однак вона на зустріч не з`явилась. Заявляє, що не заперечував і не заперечує виїзд доньки за кордон та готовий підписати потрібний дозвіл. Просить проводити розгляд справи без його участі.

26.10.2022 відповідач подав заперечення проти позовної заяви, в якій просить надати дозвіл на виїзд за кордон спільної доньки ОСОБА_3 , розгляд справи проводити без його участі, судовий збір стягнути з позивачки, оскільки він є інвалідом третьої групи. В обґрунтування заяви зазначає, що заперечує звинувачення позивачки в його сторону, оскільки він оплачує аліменти в повному обсязі в розмірі 1 500 грн. і навіть присутня переплата, та допомагає дочці фінансово настільки наскільки має можливість. Вказує, що не заперечує проти виїзду доньки за кордон.

Позивач подала заяву, в якій просить проводити справу у її відсутності, без фіксування технічними засобами. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності.

Представник третьої особи - Костик М. щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.09.2007, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Згідно положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Оскільки відповідач не заперечує виїзду спільної з позивачкою дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України, а тому позов підлягає до задоволення.

В даному випадку, суд вважає цілком очевидним, що виїзд за кордон малолітньої дитини буде відповідати інтересам дитини, буде доцільним та надасть можливість позивачці відвезти дочку за кордон розширити її світогляд, тому суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 систематичного виїзду за межі території України з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 , а саме, до країн: Сполучених Штатів Америки, Канади та країн-учасниць Шенгенської угоди та Європейського Союзу, до 01 січня 2025 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя Хомик А.П.