ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-3533/11 Номер провадження 22-ц/814/2515/22Головуючий у 1-й інстанції Хайкін В.М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року у справі за позовом Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії Акціонерного банка «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії Акціонерного банка «Укргазбанк», про визнання кредитного та іпотечного договорів недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між BAТ AБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 12 вересня 2008 року укладений кредитний договір №24/08-2.

Відповідно до укладеного договору банк надав позичальнику кредит у сумі 41500 доларів США на строк з 12 вересня 2008 року по 11 липня 2022 року або по день визначений в п. 1.5 або в п. 3.3.11. кредитного договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,4 % річних.

У забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 12 вересня 2008 року між банком та іпотекодавцями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладений договір іпотеки №24/08-2 згід но якого в іпотеку передано нерухоме майно двохкімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності.

Банк взяті за кредитним договором зобов`язання виконав, Позичальник, в свою чергу, зобов`язання за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року належним чином не виконувала та систематично порушувала умови кредитного договору, а відтак прострочена заборгованість позичальника станом на 17 лютого 2011 року становить 4278,72 дол. США, прострочена заборгованість по процентах становить 3400,17 дол. США.

Оскільки позичальник порушує строки повернення кредиту та сплати процентів, що встановлені кредитним договором, банк звернувся з вимогою дострокового погашення кредиту у сумі погашення заборгованості за простроченими та поточними нарахуваннями по кредиту, яка становить 34250,00 дол. США., а також згідно абз. 3 п.3.3.4. та п.5.3. кредитного договору позичальнику нарахована пеня за прострочку погашення кредиту та процентів у сумі 13356,51 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» суму заборгованості за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року в розмірі 53770, 45 доларів США та пені у сумі 110208, 20 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 10528, 72 доларів США, поточної заборгованості за кредитом, яка стягується достроково 28000, 00 доларів США, простроченої заборгованості за процентами 15071, 42 доларів США, поточної заборгованості по процентам 170,31 доларів США, пеня по простроченому кредиту 51692, 33 грн., пеня по прострочених процентах 58515, 87 грн., згідно розрахунку станом на 11.03.2013 року;

в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки -двохкімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності; стягнути з відповідачів понесені по справі судові витрати у сумі 1700, 00 грн. та 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду. Просить суд позов задовольнити.

Відповідачі подали зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк», третя особа: ОСОБА_3 про визнання кредитного та іпотечного договору недійсними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та первісним позивачем був укладений кредитний договір №24/08-2. Згідно з п. 1.4 кредитного договору № 24/08-2 від 12 вересня 2008 року, кредит надається на задоволення споживчих потреб позичальника.

Одночасно з кредитним договором 12 вересня 2008 року з позивачем за первісним позовом укладений договір іпотеки №24/08-2. Відповідачами надана в іпотеку належна їм на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19.05.1997 року Органом приватизації житлового фонду Командитного товариства «БМП- 166» № 197.

В п. 2.3 договору іпотеки вказано, що за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 280000 грн.

Відповідачі вказували, що за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 , суму грошей в розмірі 41500 доларів США, від позивача за первісним позовом не отримала, гроші не надавалися, хоча вона підписала заяву про видачу їй готівки в розмірі 41500 доларів США.

Після підписання заяви про видачу готівки в розмірі 41500 доларів США, що складало 201370,45 гривень, 12 вересня 2008 року, гроші на руки отримані не були. Після чого 12 вересня 2008 року вона уклала з позивачем за первісним позовом депозитний договір, згідно з яким нею покладено на депозитний рахунок відповідача суму грошей в розмірі 40174 доларів США, хоча фактично грошей на депозитний рахунок банку не клала. Депозитний договір було оформлено 12 вересня 2008 року. Різниця між сумою кредитного та депозитного договорів склала 1325 доларів США, які були оформлені купівлею 1325 доларів США, що склало 6333,50 гривень.

Весь час укладення договорів, разом з ОСОБА_1 знаходився ОСОБА_3 , який і привів їх в цей банк.

Згодом, за вимогою ОСОБА_3 ОСОБА_1 зняла з депозитного рахунку банка 15 вересня 2008 року 10000 доларів США, 01 жовтня 2008 року 5000 доларів США, 02 жовтня 2008 року 21000 доларів США.

Отримані грошові кошти в розмірі 35625 доларів США були передані в приміщенні банку в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 одразу після отримання грошей.

02 жовтня 2008 року ОСОБА_3 написав дві розписки. Одну розписку про те, що він прийняв від ОСОБА_1 , християнську грошову інвестицію в розмірі 30000 доларів США та зобовязується їх повернути не пізніше 30 жовтня 2009 року. Другу розписку про те, що він прийняв від неї християнську грошову інвестицію в розмірі 5625 доларів США та зобовязується їх повернути не пізніше 30 грудня 2008 року.

Всі вищевказані дії з узгодження кредитного та іпотечного договорів, а в подальшому депозитного договору були спрямовані на те, щоб в шахрайський спосіб третьою особою ОСОБА_4 заволодіти грошими в розмірі 35635 доларів США.

Впродовж нетривалого часу ОСОБА_3 сплачував гроші - проценти банку за отримані кредитні кошти, але через деякий час припинив їх сплачувати.

Грошові кошти ні 30 грудня 2008 року в розмірі 5625 доларів США, ні 30 жовтня 2009 року в розмірі 30000 доларів США ОСОБА_4 не повернув.

Просили суд визнати недійсним кредитний договір №24/08-2 від 12 вересня 2008 року, укладений між BAТ AБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір іпотеки №24/08-2 від 12 вересня 2008 року, укладений між BAТ AБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про надання в іпотеку двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; в задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки просили відмовити.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» загальну суму заборгованості за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року в розмірі 53770 доларів США 45 центів та пеню у сумі 110208 грн. 20 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 10528 доларів США 72 центи, поточної заборгованості за кредитом, яка стягується достроково 28000 доларів США 00 центів, простроченої заборгованості за процентами 15071 долари США 42 центів, поточної заборгованості по процентам 170 доларів США 31 цент, пеня по простроченому кредиту 51692 грн. 33 коп., пеня по прострочених процентах 58515 грн. 87 коп., згідно розрахунку станом на 11.03.2013 року.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - двохкімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19 травня 1997 року Органом приватизації житлового фонду Командитного товариства «БМП-166», згідно з розпорядженням №197 від 13 травня 1997 року; право власності на квартиру зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20 травня 1997 року, реєстраційний номер 24526030, номер запису В-28799 в книзі 1.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку», надано Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» право на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Надано право Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» за рахунок продажу предмету іпотеки задовольнити свої вимоги за кредитним договором №24/08-2 від 12.09.2008 року в розмірі 53770 доларів США 45 центів та пеню у сумі 110208 грн. 20 коп., яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом 10528 доларів США 72 центи, поточної заборгованості за кредитом, яка стягується достроково 28000 доларів США 00 центів, простроченої заборгованості за процентами 15071 долари США 42 центів, поточної заборгованості по процентам 170 доларів США 31 цент, пеня по простроченому кредиту 51692 грн. 33 коп., пеня по прострочених процентах 58515 грн. 87 коп., згідно розрахунку станом на 11.03.2013 року.

Виселено з двохкімнатної квартири житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усіх мешканців, без надання іншого жилого приміщення.

Знято з реєстраційного обліку з двохкімнатної квартири житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , усіх мешканців.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» судові витрати у розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

У задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного та іпотечного договору недійсними відмовлено.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення оскаржила відповідач ОСОБА_1 , яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позовом Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором у доларах США, оскільки таке стягнення суперечить вимогам ст.. 99 Конституції України.

Також вказує, що судом не взято до уваги, що квартира, на яку звернуто стягнення є єдиним помешканням відповідачів, а отже, вони не можуть бути виселені з такого житла.

Звертає увагу суду на те, що місцевий суд не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема не допитав третю особу за зустрічним позовом ОСОБА_3 , та свідка ОСОБА_5 , що призвело до безпідставної відмови у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 24.07.2017 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрайонного управління Міністерстав юстиції (м. Харків) 18 лютого 2020 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26.02.2020 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступників.

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 16.09.2020 року та від 12.08.2021 року відновлено провадження у справі, та залучено до участі у справі в якості третьої особи Харківську міську раду.

При цьому встановлено, що ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1 , а отже правонаступників немає.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що між BAТ AБ «Укргазбанк» та позичальником ОСОБА_1 , 12 вересня 2008 року був укладений кредитний договір №24/08-2 (Т.1, 22-27).

За умовами п 1.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 41500,00, доларів США на строк з 12 вересня 2008 року по 11 липня 2022 року або по день визначений в п. 1.5 або в п. 3.3.11. кредитного договору, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 14,4 % річних .

Згідно п.3.3.3 кредитного договору, ОСОБА_1 зобов`язалась повернення суми здійснювати на рахунок в Харківській філії АБ «Укргазбанк» щомісячно з 1-ого (першого) по 10-е (десяте) число кожного місяця починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, в розмірі не менше 1/166 від суми отриманого кредиту, що становить 250,00 дол. США, а останній платіж сплачується в сумі 250,00 дол. США не пізніше «11» липня 2022 р.

Відповідно до п.3.3.4 Кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язана щомісячно, один раз на місяць, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем користування кредитом (окрім останнього місяця користування кредитом) та в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.1. або з п. 1.5 цього договору, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі у зв`язку з порушенням виконання умов цього договору, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1. цього договору, сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки зазначеної в п. 1.1. цього договору, тобто 14,4 % річних, на рахунок № НОМЕР_2 відкритий в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448.

В разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, встановленої п.3.1.10. договору, тобто у розмірі 15,4% річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

У забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 12 вересня 2008 року між банком та іпотекодавцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки №24/08-2 без оформлення заставної, посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим №9718 (Т. 1, а. с. 35-38).

За умовами п.п.2.1 договору іпотеки та п.2.1 кредитного договору, у забезпечення зобовязань позичальника, банку в іпотеку передано нерухоме майно двохкімнатну квартиру житловою площею 28,9 кв. м, загальною площею 45,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцям на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 19 травня 1997 року Органом приватизації житлового фонду Командитного товариства «БМП-166», згідно з розпорядженням №197 від 13 травня 1997 року; право власності на квартиру зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 20 травня 1997 року, реєстраційний номер 24526030, номер запису В-28799 в книзі 1 (Т. 1, а. с. 41).

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 належним чином не виконувались зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь кредитора.

При цьому, суд зазначив, що оскільки зобов`язання, забезпечені іпотекою, не виконані, іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання зобов`язання шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову місцевий суд вказав, що обставини, на які посилаються позивачі за зустрічним позовом як на підставу для своїх вимог, зокрема, щодо невідповідності змісту кредитного договору актам законодавства України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та не доведені належними та допустимими доказами, а зустрічні позовні вимоги не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтями 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 577 ЦК України передбачено, якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Отже, колегія суддів вважає, що місцевим судом вірно визначено характер спірних правовідносин та норми матеріального права, що підлягають застосуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності виселення відповідачів спростовуються встановленими обставинами справи, та не підлягають до задоволення з огляду на положення ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про безпідставність зазначення судом першої інстанції в рішенні про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в іноземній валюті, оскільки з резолютивної частини рішення вбачається, що судом вирішено стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості визначену у валюті договору доларах США.

Крім того, відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, а обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив обґрунтоване рішення по суті спору, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші, наведені в апеляційній скарзі, доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 липня 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

О.В. Чумак