Справа № 449/1764/21 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/1521/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів:Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

З участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Мацієвської І.В., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 449/1764/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області про скасування наказу №140-К від 09.12.2021 року та наказу №8-о від 03.02.2022 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

30 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської областіпросить скасувати наказ №140-К від 09.12.2021 року, наказ №8-о від 03.02.2022 року, стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу та поновити на роботі.

Свої позовні вимоги мотивує тим що, працював на посаді вчителя образотворчого мистецтва Іванівського ЗЗСО з 01 вересня 1989 року. Наказом № 140-к від 09.12.2021 року Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів,його було звільнено із займаної посади вчителя образотворчого мистецтва Іванівського ЗЗСО з 13 грудня 2021 року на підставі пункту 3 статті 40 КЗУпП. Звільнення вважає незаконним, яке відбулося на підставі надуманих мотивів директора даного ЗЗСО ОСОБА_2 , її упередженого відношення, а також незаконного рішення профспілкового комітету від 08 грудня 2021 року про задоволення подання директора ЗЗСО ОСОБА_2 про його звільнення з посади вчителя образотворчого мистецтва, за систематичні порушення посадових обов`язків та правил внутрішнього трудового розпорядку. Вважає що рішення профкому від 08.12.2021 року було прийнято з грубими порушеннями, які призвели до прийняття його незаконного звільнення. Стверджує що, під час засідання профспілкового комітету Іванівського ЗЗС не вівся протокол такого засідання; голосування членів профкому відбувалося таємним (а не відкритим) голосуванням, яке не було передбачено чинним законодавством України, в присутності заінтересованої в його звільненні директора ЗЗСО ОСОБА_2 , яка постійно чинить психологічний тиск на всіх вчителів ЗЗСО і була присутня під час голосування. На засіданні профкому директором ЗЗСО Вовк Н.В. присутнім було оголошено акти про відсутність позивача на роботі : 28 жовтня 2021 року, 04 листопада 2021 року, 05 листопада 2021 року, 11 листопада 2021 року, з такими актами позивача ніхто не ознайомлював і не надавав для підпису, тому речення в кожному акті «Відмова від проставлення підпису (Акт....)» з підписом невідомої особи не відповідає дійсності. Проте, такі акти не підтверджуються жодними документальними доказами, також складені на події, що мали місце в інші дні та години. Так, 28 жовтня 2021 року він був відсутній на робочому місці в школі з усної згоди в.о. директора ЗЗСО Роси Марії Володимирівни, бо цей день відпрацював наперед - 25.10.2021 р. В акті від 04 листопада 2021 року вказано, про його відсутність на роботі 03 листопада 2021 року, бо не провів жодного запису уроків на платформі HUMAN, тобто, був відсутнім на роботі без поважних причин впродовж робочою дня, але це не відповідає дійсності, оскільки акт складено наступного дня і крім підписів вчителів нічим не підтверджений. Також, в акті від 05 листопада 2021 року вказано, що позивач був відсутнім на роботі 04 листопада 2021 року, бо не провів жодного, запису уроків на платформі HUMAN, тобто, був відсутнім на робочому місці більше 3 годин сумарно впродовж робочого дня, але це не відповідає дійсності, акт складено наступного дня і крім підписів вчителів - нічим не підтверджений. В акті від 04 листопада 2021 року вказано, що позивач був відсутнім на роботі 03 листопада 2021 року, бо не провів жодного запису уроків на платформі HUMAN, тобто, був відсутнім на роботі без поважних причин впродовж робочого дня, але це не відповідає дійсності, оскільки акт складено наступного дня і крім підписів вчителів нічим не підтверджений. В акті від 11 листопада 2021 року вказано, що позивач недобросовісно виконував свої посадові обов`язки на платформі HUMAN, але це не відповідає дійсності, оскільки акт складено 11.11.2021 р. в 16.50 годин, але на той час в школі вже в такий час немає вчителів тому, крім підписів вчителів, які підписували даний акт невідомо коли нічим більше не підтверджений. А наказ № 118-0 від 01 листопада 2021 року Іванівського ЗЗСО про оголошення йому догани, з яким він був ознайомлений лише 11.11.2021 року, не оскаржував, бо через складне матеріальне становище не мав можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви про оскарження такого наказу. Крім того, в наданій йому копії протоколу № 3 від 08 грудня 2021 року засідання профкому первинної профспілкової організації Іванівського ЗЗСО І-ІІ ступеня відсутній зміст пояснень всіх осіб, що виступили, в т.ч. директора - ОСОБА_2 щодо всіх причин, підстав звільнення ОСОБА_1 . Крім того, незаконними діями відповідача Іванівського закладу загальної» середньої освіти І-ІІ ступенів Перемишлянської міської ради Львівського району, які призвели до його незаконного звільнення, позивачу завдано моральну шкоду, яка виражається в моральних стражданнях,звільнення дуже вплинуло і впливає на його психологічний і душевний стан.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про його відсутність на роботі згідно актів, з якими його не було ознайомлено, дані акти не підтверджуються жодними документальними доказами. Суд також дійшов помилкового висновку та прийняв до уваги, як доказ фотографії відсутніх записів уроків на платформі HUMAN. Стверджує, що директор школи не проводила навчання як працювати на даній платформі, через що він не міг належним чином підключатися.

Судом також не надано належної оцінки процедурі проведення засідання профспілкового комітету, вважає, що таке було проведене з порушенням. Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення від 12 травня 2022 року дійшов помилкового висновку про визнання доказами: акту № і від 12.03.2020 p., акту №2 від 03.06.2020 p.; акту №5 від 13.08 2020 p.; акту №6 від 27.08.2020р., бо такі не були предметом розгляду подання директора ЗЗСО Вовк Н.В. на засіданні профспілкового комітету 08 грудня 2021 року.

Також зазначає, що наказом№140-к від 9.12.21 року його звільнено з посади вчителя образотворчого мистецтва, хоча він працював вчителем трудового навчання і музичного мистецтва.

Враховуючи вищенаведене просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідачем-директором школи Вовк Н.В. подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві відповідач зазначає, що вважає рішення законним, а апеляційну скаргу безпідставною. Стверджує, що позивач протягом дистанційного навчання не провів жодного уроку, що зафіксовано на платформі, а також актами складеними іншими вчителями.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Мацієвської І.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача-директора Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Вовк Н.В., перевіривши матеріали справи,законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду зміні в мотивувальній частині.

Судом встановлено такі обставини.

Згідно з наказом №287 від 31.08.1989 року, ОСОБА_1 01.09.1989 року призначено вчителем трудового навчання і музики в Іванівській загальноосвітній школі.(а.с.7).

Наказом №140-к від 09.12.2021 року ОСОБА_1 з врахуванням наказу №8-о від 03.02.202 року «Про внесення змін до наказу від 09.12.2021 року №140-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 , вчителя трудового навчання і музики,13.12.2021 року за пунктом 3 ст.40 КЗпП України» (а.с.8,76).

Підставами звільнення стали:

1.Наказ Іванівського ЗЗСО І-ІІ ступенів від 01.11.2021 року №118-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »

2.Акт про відсутність на роботі ОСОБА_1 від 28.10.2021 року №136.

3.Акти про відсутність записів уроків на платформі HUMAN (від 05.11.2021 року №177, від 11.11.2021 року №180, від 11.11.2021 року №182, від 18.11.2021 року №189).

4.Витяг з протоколу засідання профспілкового комітету Іванівського ЗЗСО І-ІІ ступенів від 08.12.2021 року №3.

Актом №136 підписаним ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено відсутність на роботі без поважних причин 28.10.2021 року вчителя музики ОСОБА_1 . Від ознайомлення з наказом ОСОБА_1 відмовився (а.с.44).

03.11.2021 року ОСОБА_1 запропоновано надати письмове пояснення з приводу відсутності на робочому місці впродовж робочого дня 28.10.2021 року. Від підпису про ознайомлення ОСОБА_1 відмовився (а.с.46).

Наказом №118-к від 01.11.2021 року ОСОБА_1 , вчителю музики оголошено догану у зв`язку з невиконанням посадових обов`язків, невиконанням навчальної програми, а саме не проведення згідно з розкладом уроків з учнями 5-9 класів під час дистанційного навчання з 24.09.2021 року. Догану позивач не оскаржував.

Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Верховний Суд у своїх постановах, які відповідно до ст.263 ЦПК України є обов`язковими до врахування, зазначає, що з передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, підлягають з`ясуванню обставини, в чому конкретно полягало порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Під час притягнення працівника до такого виду відповідальності роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина перша статті 147 КЗпП України).

Відповідно до рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 21 вересня 2021 року на території всіх регіонів України з 23 вересня 2021 року встановлено «жовтий рівень» епідемічної небезпеки поширення COVID -19. У зв`язку з цим були оновлені карантинні обмеження, зокрема щодо роботи закладів освіти, а саме, якщо в закладі освіти менше 80% працівників, які мають один із перелічених в Постанові Кабінету Міністрів №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами), документів, освітній процес має продовжуватись з використанням технологій дистанційного навчання.

Наказом Директора Іванівського закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області затверджено рішення педагогічної ради від 19 жовтня 2021 року №115-о про впровадження сучасної освітньої платформи HUMAN для організації освітнього процесу під час дистанційного навчання.

Згідно з протоколом засідання педагогічної ради Іванівського ЗЗСО І-ІІ ступенів від 03.11.2022 року педагогічною радою ухвалено рішення про організацію для здобувачів освіти 1-9 класів з 01.11.2021 року по 14.11.2021 року навчання з використанням технологій дистанційного навчання. Організувати проведення навчальних занять за допомогою дистанційних технологій на платформі HUMAN згідно розкладу уроків (а.с.55 зворот).

Дозволено педагогічному працівнику ОСОБА_1 проводити дистанційне навчання поза межами закладу відповідно до поданої заяви від 03.11.2021 року.

У присутності всіх працівників директор школи ознайомила ОСОБА_1 з письмовим повідомленням про дачу письмового пояснення щодо відсутності на роботі 28.10.2021 року , однак останній відмовився поставити підпис про одержання пропозиції надати пояснення (а.с.56).

Актом від 04.11.2021 року №176 встановлено, що ОСОБА_1 вчитель музичного навчання не здійснив жодного запису уроків на платформі HUMAN 03.11.2021 року, тобто був відсутнім на роботі (а.с.13,46 зворот).

Актом від 05.11.2021 року №177 встановлено, що 04.11.2021 року ОСОБА_1 при створенні уроків вказав лише теми уроків, однак на зв`язок з учнями не вийшов, а відтак не проводив уроків, що свідчить про його відсутність на роботі протягом 3 годин сумарно впродовж робочого дня 04.11.2021 року (а.с.14,47).

Актом №180 від 11.11.2021 року встановлено, що 10.11.2021 року вчитель музичного мистецтва при створенні уроків вказав лише теми уроку, на зв`язок з учнями не вийшов, відтак був відсутній на роботі більше трьох годин сумарно впродовж робочого дня. (а.с.15,47 зворот).

Актом №182 від 11.11.2021 року встановлено, що вчитель ОСОБА_1 при створенні уроків 11.11.2021 року запланував уроки Технології у 7,8 та 9 класах одночасно з 08.00. до 08.45, що не відповідає розкладу уроків, а 5 урок у 5 класі та 6 урок у 6 класі зовсім не створений.

Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Іванівського НВК педагогічні працівники зобов`язані працювати сумлінно, вести на високому рівні навчальну і методичну роботу за своїм фахом, дотримуватись режиму роботи навчального закладу. Здійснювати свою діяльність на підставі чинного законодавства , організаційно правових документів школи , керуючись посадовою інструкцією.

Відповідно до посадової інструкції вчителя Іванівського НВК «ЗНЗ І-ІІ ст.-ДНЗ основними посадовими обов`язками вчителя серед іншого є:

-здійснення навчання і виховання учнів із урахуванням специфіки навчального предмета, проводити уроки й інші навчальні заняття в закріплених ним класах згідно з розподілом навчального навантаження, забезпечення під час занять належного порядку і дисципліни (п.3.1.);

-реалізація прийнятих в школі освітніх програм відповідно до навчального плану, власноручного поурочного плану і розкладу занять, використовуючи при цьому різноманітні прийоми, методи й засоби навчання (п.3.2);

-ведення в установленому порядку класної документації, здійснення поточного контролю за відвідуванням і успішністю учнів за прийнятою в школі системою, виставляння оцінок в класний журнал і щоденник учня, своєчасне подання адміністрації школи звітних даних (п.3.10);

-дотримання Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, інших локальних правових актів школи (п.3.14);

-готуватися до проведення занять, систематично підвищувати свою професійну кваліфікацію, брати участь у діяльності методичного об`єднання та інших формах методичної роботи, які прийняті в школі (п.3.16);

-дотримання етичних норм поведінки, які відповідають громадському статусу вчителя (п.3.21).

Відсутність на роботі 28 жовтня 2021 року, не проведення уроків в період з 04 листопада 2021 року по 11 листопада 2021 року, що стверджується належними доказами та наявність непогашеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани від 01 листопада 2021 року, свідчить про систематичне невиконання позивачем покладених на нього трудових обов`язків, а тому звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП України є законним.

Згідно п.5.2 посадової Інструкції за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і Правил внутрішнього трудового розпорядку школи, законних розпоряджень директора школи та інших локальних нормативних актів, посадових обов`язків, встановлених цією Інструкцією, вчитель несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством.

Надавши оцінку підставам звільнення позивача за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України щодо систематичності невиконанням ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, врахуваши попередню роботу позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач систематично порушував трудову дисципліну та неналежно виконанував покладені на нього трудові обов`язки, а тому стягнення у вигляді звільнення є правомірним. При застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відповідачем дотримана процедура та строк його накладення.

Однак ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не дослідив наведені вище акти, а взяв за основу акти складені за період з березня 2020 року по серпень 2020 року, які не були підставою для звільнення позивача з роботи, а тому в цій частині рішення підлягає зміні в редакції цієї постанови.

В матеріалах справи наявні належні докази щодо систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, а доводи позивача про їх недостовірність є голослівним та не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ЦПК України).

Не погоджуючись з актом від 28.10.2022 року про відсутність позивача на роботі, останній лише зазначає, що відпрацював 25.10.2021 року, однак жодних доказів про це не долучив .

Не надано позивачем і доказів того, що з 01.11.2021 року по 14.11.2021 року він проводив заплановані уроки з учнями з використанням будь-якої іншої платформи згідно розкладу уроків.

Посилання позивача на те, що він не був ознайомлений з наказами є необґрунтованим, оскільки такі були оголошені йому на засіданні педагогічної ради 03.11.2022 року (а.с.56,59).

Твердження позивача про те, що директор школи не організувала і не провела навчання як користуватися платформою HUMAN, тому він не зміг підключитися не приймається судом до уваги, оскільки з пояснень директора школи у закладі освіти створені всі умови для проведення уроків дистанційно, вчителю неодноразово наголошувалось, що він може виходити на онлайн зв`язок зі школи. Крім цього, на засіданні педагогічної ради 19 жовтня 2021 року вчителям була доведена інформація як працювати на даній платформі (а.с.57-58).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення засідання профспілкового комітету не спростовують фактів щодо систематичного невиконання позивачем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку та наявність підстав для застосування пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України.

Верховний Суд у постановах від 24 липня 2019 року у справі № 359/4316/17, провадження № 61-25878св18, від 20 травня 2020 року у справі № 754/4355/17, провадження № 61-47954св18, від 30 березня 2020 року у справі № 489/7807/18, провадження № 61-15378св19, дійшов висновку, що під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не має значення, чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних негативних наслідків - для накладення дисциплінарного стягнення цілком достатньо фіксації самого факту винного вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована тільки при визначенні тяжкості проступку та виборі виду дисциплінарного стягнення. Разом з цим необхідною умовою для накладення стягнення є така ознака порушення трудової дисципліни як вина працівника, наявність якої має бути обов`язково доведена роботодавцем.

Верховний Суд у постанові від 18 травня 2020 року у справі 761/14798/17, провадження № 61-6928св19, залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в позові про скасування наказу про оголошення догани, оскільки позивач порушив трудову дисципліну, а відповідач дотримався процедури та строку накладення дисциплінарного стягнення.

У зв`язку з відсутністю підстав для поновлення на роботі не підлягають до задоволення і вимоги про стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції встановлено, що розпорядником бюджетних коштів для Іванівського закладу загальної середньої освіти Перемишлянської міської ради Львівського району є відділ освіти Перемишлянської міської ради Львівського району, який не залучений до справи у якості співвідповідача.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч.4 ст.376 ЦПК України).

З врахуванням наведеного апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.374 ч.1 п.2,376 ч.1 п.3,4,383,384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 12 травня 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02 листопада 2022 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк