Справа№938/407/22
Провадження № 2/938/149/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 листопада 2022 року селище Верховина
Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
з участю: секретаря судового засідання Мартищук Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 ,
до відповідача: ОСОБА_2 ,
про розірвання шлюбу,
від позивача: ОСОБА_1 ;
від відповідача: не з`явився

Обставини справи.
ОСОБА_1 звернулася до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.06.2011 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №20.
Ухвалою суду від 12.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 27.09.2022, з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання 27.09.2022 з`явилася позивач ОСОБА_1 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви з додатками та судова повістка про виклик до суду, були направлені відповідачу на адресу зазначену в позовній заяві та довідці Управління ДМС в Івано-Франківській області, наданій на запит суду. Поштове відправлення, яким суд скеровував відповідачу, відповідні, зазначені вище документи, повернулося на адресу суду, неврученим, із відміткої поштової установи "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відтак, у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи було відкладено на 18.10.2022 о 09год 30хв.
Проте, у зв`язку з тим, що 18.10.2022 у період з 08год 23хв. до 10год 03хв. у Івано-Франківській області тривала повітряна тривога, судове засідання у визначений час не відбулося.
Наступне судове засідання було відкладено на 04.11.2022.
В судове засідання 04.11.2022 з`явилася позивач ОСОБА_1 .
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку. Зокрема, як шляхом направлення судової повістки про виклик за адресою, вказаною у позовній заяві, так і шляхом розміщення на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик його до Верховинського районного суду Івано-Франківської області в судове засідання на 18.10.2022.
Поштовий конверт, яким суд направляв відповідачу судову повістку про виклик до суду на 04.11.2022, повернувся на адресу суду із відміткою поштової установи «адресат відсутній за вказаною адресою».
Суд звертає увагу, що судова повістка про виклик відповідача до суду направлялась судом на адресу зазначену в позовній заяві та довідці Управління ДМС в Івано-Франківській області, в якій міститься адреса про зареєстроване місце проживання відповідача - ОСОБА_2 .
При цьому суд враховує, що відповідно до положень статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Позивач, в судовому засіданні, просила суд проводити розгляд справи без участі відповідача, оскільки такий був належним чином повідомлений про розгляд справи, та свідомо ухиляється від явки до суду. Через канцелярію суду подала заяву, в якій не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у ній.
За змістом ст.275 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.
Судом вжито всіх можливих заходів стосовно повідомлення відповідача про дату та час проведення судвого засідання та надано можливість викласти свою позицію щодо позову.
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідач будучи належним чином повідомленим, повторно в судове засідання не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подав, а відповідач в судовому засіданні подала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №938/407/22 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
В судовому засіданні 04.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.
Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 29 червня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського райолнного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №20. У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак, спільне життя з відповідачем виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу стало те, що відповідач протягом багатьох років спільного життя вживав спиртні напої, в стані алкогольного сп`яніння провокував сварки, принижував її та застосовував щодо неї фізичне насильство. Все це відбувалося у присутності їхніх неповнолітніх дітей. Внаслідок такої поведінки відповідача, вона втратила почуття поваги та любові до нього. На даний час, вони вже рік разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб із відповідачем фактично припинився, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач протягом одинадцяти років застосовував до неї фізичне насильство, однак до відповідальності він не притягався, так як він просив пробачення, а вона йому пробачала, тому не писала заяв до органів поліції. Зазначила, що ще значно раніше мала намір подати заяву про розірвання шлюбу, однак надіялася що відповідач зміниться. Проте, він не змінив свого ставлення до неї, та даний час вона не має до відповідача жодних почуттів, шлюб суперечить її інтересам. Вже більше року вони разом не проживають та не ведуть спільного гсподарства. Просить шлюб розірвати.
Правова позиція відповідача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.
Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було укладено шлюб, який зареєстровано 29 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського райолнного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №20. Після державної реєстрації шлюбу, чоловік та дружина обрали прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 29.06.2011.
Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданою 29.04.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданою 22.01.2019 Верховинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.
Позивач вважає, що сім`я між нею та відповідачем розпалась, шлюб носить формальний характер, тому звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу розірвання укладеного між ними шлюбу, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.
Частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України, встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`я створюється зокрема на підставі шлюбу.
Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до положень частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Статтею 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначено статтею 112 Сімейного кодексу України
Зокрема, законодавцем визначено, що при вирішенні такого спору, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено судом, сімейне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Позивач та відповідач тривалий час не проживають разом, не ведуть спільного господарства.
Позивач, просить суд розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, оскільки вона втратила почуття поваги та любові до відповідача, не бажає надалі перебувати із ним у шлюбі. Вважає, що такий шлюб суперечить її інтересам,через поведінку та ставленні відповідача до неї.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в жодне з призначених судових засідань не з`явився, заперечень проти позову не подав, що свідчить про те, що він не зацікавлений у збереженні шлюбу.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.
Майнового спору сторони не мають.
Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судові витрати.
Згідно положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із відповідача слід стягнути на на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 992грн 40коп.
Відповідно до положень ст.137 ЦПК України, законодавець визначив, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
Разом з тим, позивачем не долучено до справи жодних доказів в підтвердження надання їй правничї допомоги адвокатом Бельмегою М.В., зокрема документів, які підтверджують повноваженння адвоката на представництво її інтересів, договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 750,00грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 259, 263- 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,
позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , зареєстрований 29.06.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №20.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви в сумі 992 гривні 40 копійок (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер- НОМЕР_4 .

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер невідомий.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2022.

Суддя Роман ДЖУС