Номер провадження: 22-ц/813/3578/22
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Хухрова С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Парапана Євгена Володимировича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2021 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКІНГ ПРО», третя особа: менеджер представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКІНГ ПРО» Лук`янова Ольга Миколаївна, про розірвання договору та стягнення коштів,

встановив:

12.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «БУКІНГ ПРО», третя особа: менеджер представництва ТОВ «БУКІНГ ПРО» Лук`янова О.М., про розірвання договору від 04.12.2018 року №20776 та стягнення коштів в розмірі 63 469,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2018 року між ТОВ «БУКІНГ ПРО», в інтересах якого діяв менеджер ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 було укладено Договір №20776 про надання туристичних послуг, терміни подорожі 07.01.2019 - 11.01.2019 роки.

Вартість послуг за відповідним Договором №20776 від 04.12.2018 року складає 63 469,00 грн. Для сплати відповідних послуг між позивачем та вищевказаним менеджером 04.12.2018 року було укладено Договір доручення №20776.

11.12.2018 року менеджером ОСОБА_2 , в інтересах позивача, було повністю оплачено відповідні послуги, як того вимагають умови Договору про надання туристичних послуг від 04.12.2018 року (далі Договір).

14.12.2018 року позивач через поганий стан здоров`я потрапила на лікування до приватного закордонного медичного закладу на стаціонарне лікування. Також, як зазначено в позовній заяві, в ході проведення усних переговорів між позивачкою та менеджером, стало відомо, що умови надання відповідних послуг, визначених в п.1.2. Договору будуть змінені, без попереднього погодження з позивачкою.

Про зміну стану здоров`я позивачки та її неможливість відправитись у рейс, тобто отримати оплачені туристичні послуги, відразу було повідомлено менеджера, а також запропоновано варіант змінення дат круїзу. Проте, менеджером було відмовлено у зміні дат круїзу, або у відшкодуванні понесених позивачем витрат.

Посилаючись на те, що у зв`язку з істотною зміною обставин, що стали відомі позивачці після укладення Договору, та вважаючи, що її права як споживача були порушені, то відповідний Договір повинен бути визнаний розірваним, а кошти повернуті. При цьому позивач посилалась на те, що в момент укладення відповідного Договору вона не знала про існування проблем зі своїм здоров`ям, а також про те, що в подальшому умови, які існували на момент укладення Договору, зміняться, у зв`язку з чим позивачка була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.131-132).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 року, ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.135-142).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «БУКІНГ ПРО» просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2021 року залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість судового рішення (а.с.163-172).

Вирішуючи питання про слухання справи в прядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином повідомлені про час і місце судового засіання (а.с. 214, 216, 218-219).

Колегія суддів також зазначає, що у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, розгляд даної справи здійснений 12.10.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, у відсутність учасників справи, оскільки останні повідомлені про час і місце судового засідання належним чином, про що вказано вище. Через часткову відпустку судді Цюри Т.В., повний текст судового рішення складений 07.11.2022 року (а.с.222).

Крім того, відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. Згідно зі ст. 12-2 вказаного Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосудді, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Явка сторони до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, а тому перешкоди для розгляду справи в даному випадку відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що дана справа перебуває на розгляді суду апеляційної інстанції понад один рік (а.с. 152-153), колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами, у відсутність учасників справи.

З підстав викладеного, колегія суддів також вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Парапана Є.В. від 12.10.2022 року про відкладення розгляду справи, у тому числі для необхідності подання безпосередньо до суду та для огляду безпосередньо судом додаткових доказів (а.с.220-221).

При цьому колегія суддів враховує, що заявник адвокат Парапан Є.В. не надав суду доказів про неможливість його та позивача ОСОБА_1 участі в розгляді справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за допомогою власних технічних засобів, як то передбачено ст. 212 ЦПК України.

Що стосується подання суду апеляційної інстанції додаткових доказів, то колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.ч.1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводі та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказів того, що учасник справи надавав ті, чи інші докази суду першої інстанції, однак вони з тих чи інших підстав не були прийняті до уваги судом першої інстанції, заявник апеляційної скарги суду апеляційної інстанції не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як було вказано вище, заперечуючи проти позовних вимог, директор ТОВ «БУКІНГ ПРО» надав суду відзив на позовну заяву від 04 серпня 2020 року (а.с.79-85), який зазначив, що заявлений позов вони не визнають, вважають його необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що 04 грудня 2018 року між ТОВ «БУКІНГ ПРО», як Турагентом, від імені та за дорученням Туроператора, що надає безпосередньо послуги, та замовником ОСОБА_1 дійсно був укладений договір про надання туристичних послуг № 20776 від 04.12.2018 року.

ТОВ «БУКІНГ ПРО» здійснило виконання своїх зобов`язань за Договором перед позивачем шляхом бронювання послуг для позивача в обсязі і терміни, передбачені Договором, а саме для позивача було замовлено, заброньовано та оплачено від імені позивача надання туристичних послуг.

В свою чергу позивач ОСОБА_1 здійснила на користь ТОВ «БУКІНГ ПРО» оплату суми, передбаченої Договором, виконавши таким чином частину зобов`язань за укладеним Договором. Тобто всі зобов`язання сторін за укладеним Договором № 20776 від 04.12.2018 року були належним чином виконаними.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що 04.12.2018 року між ТОВ «БУКІНГ ПРО» (Турагент), в інтересах якого діяв менеджер ОСОБА_2 (Туроператор), та між позивачем ОСОБА_1 (Замовник) було укладено договір №20776 про надання туристичних послуг, яким встановлено терміни подорожі, а саме: 07.01.2019 р. - 11.01.2019 р.

Відповідно до п.п.1.1. Договору №20776 від 04.12.2018 року ТОВ «БУКІНГ ПРО» зобов`язується надати комплекс туристичних послуг позивачу та разом із ним, подорожуючим особам.

У відповідності до п.1.2. Договору №20776 умовами та переліком замовлених позивачем послуг є: країна перебування: Круїз; терміни подорожі: з 07.01.2019 по 11.01.2019; маршрут: Майамі (Форт-Лодердейл) - Нассау - КоКоКай - Майамі (Форт-Лодердейл); транспортне обслуговування: круїз; рейси: 07.01.2019 - 11.01.2019; тип повітряного судна: на розсуд авіакомпанії; багажне місце: оплачується додатково; готель: (категорія готелю вказана за класифікацією туристичної компанії-партнера, в готелі може стягуватись туристичний податок та депозит); тип номеру: J4 Сьют з балконом Junior Suite, 27+5 м2; розміщення: TRPL-Тримісний; система харчування: FB-Повний пансіон (3-х разове); трансфер (проїзд Туристів від аеропорту (або іншого місця транспортного обслуговування при здійсненні перевезення) в країні слідування до першого пункту обслуговування і в зворотному напрямку): ні; оформлення візи: Ні; страхування: ні; додаткові побажання: відсутні.

Пунктом 1.6 зазначеного Договору визначено, що Турагент виступає в якості посередника між Туристом/Замовником, з одного боку, і Туроператором, транспортними, страховими компанія, готелями та іншими підприємствами, установами (наприклад посольствами), що забезпечують туристичні послуги, з іншого боку. За угодами, оформленими Турагентом, набуває права і стає зобов`язаним Турист/Замовник, навіть якщо Турагент і був названий в угоді, або вступив в безпосередні відносини по виконанню угоди, зробивши юридичні дії (оплати, оформлення документів і т.д.)

Вартість послуг за відповідним Договором №20776 від 04.12.2018 року складає 63 469 грн. 00 коп.

Для сплати відповідних послуг між позивачем та менеджером ОСОБА_2 від 04.12.2018 року було укладено договір доручення №20776.

11.12.2018 року вищевказаним менеджером в інтересах позивача було повністю оплачено відповідні послуги, як того вимагають умови Договору про надання туристичних послуг від 04.12.2018 року.

Згідно з п. 2.1 зазначеного Договору, безпосередньо ТОВ «БУКІНГ ПРО» перед позивачем ОСОБА_1 було зобов`язано:

-забезпечити бронювання послуг для позивача в обсязі і терміни, передбачені договором;

-надати позивачу документи, що забезпечують надання йому відповідних туристичних послуг;

-надати замовнику повну і достовірну інформацію, передбачену, зокрема, ст. 20 ЗУ України «Про туризм».

В свою чергу, згідно п. 2.2. договору, ОСОБА_1 була зобов`язана виконати наступні основні обов`язки:

-надати повну та достовірну інформацію, а також документи для отримання послуг за договором;

-оплатити вартість послуг у встановлений договором термін;

-своєчасно прийняти та використовувати всі послуги виконані відповідачем за укладеним договором.

Із змісту пункту 2.1 Договору вбачається, що належним виконанням зобов`язання за Договором з боку відповідача є саме бронювання туру на ім`я позивача за визначеними в Договорі умовами і параметрами, зокрема щодо строків туру, оскільки він не здійснює відповідно до закону безпосередньо діяльності з організації та забезпечення створення туристичного продукту, реалізації та надання туристичних послуг.

Із змісту п. 2.2 Договору вбачається, що належним виконанням Договору позивачем, є здійснення оплати послуг відповідача з бронювання.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БУКІНГ ПРО» здійснило виконання своїх зобов`язань за Договором перед позивачем шляхом бронювання послуг для позивача в обсязі і терміни, передбачені Договором.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 здійснила на користь ТОВ «БУКІНГ ПРО» оплату суми, передбаченої Договором, виконавши таким чином свою частину зобов`язань за укладеним Договором.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що14.12.2018 року позивач через поганий стан здоров`я потрапила на лікування до приватного медичного закладу на стаціонарне лікування, що підтверджується випискою з історії хвороби позивача ОСОБА_1 від 14.02.2019 року (перебіг захворювань та лікувань), виданої Клінікою на правому березі Ізара Технічного університету Мюнхена (переклад з німецької на українську мову) (а.с.19-22).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що в ході усних переговорів між Позивачем та Менеджером, їй стало відомо, що умови надання відповідних послуг визначених в п. 1.2. Договору про надання туристичних послуг від 04.12.2018 року будуть змінені, без попереднього погодження з Позивачем. Про зміну стану здоров`я Позивача та його неможливість відправитись у рейс, тобто отримати оплачені туристичні послуги, відразу було повідомлено Менеджера ОСОБА_2 , а також запропоновано варіант зміни дати круїзу. Проте вказаним Менеджером було відмовлено у зміні дат круїзу, або у відшкодуванні понесених нею витрат.

Також позивач зазначила, що відповідно до п. 2.4.5. Договору, відмовитись від туристичних послуг, зазначених в п.1.2. Договору, з урахуванням наслідків, передбачених цим Договором. Турист/Замовник може в будь-який час після його підписання, повідомивши Турагента про відмову в письмовій формі. Датою анулювання Договору вважається дата отримання Турагента відповідного письмового повідомлення Туриста/Замовника.

Як передбачено п. 4.3. Договору у разі відмови Туриста/Замовника від послуг, передбачених цим Договором, в тому числі у разі незгоди Туриста/Замовника зі збільшенням вартості туру менш ніж на 5 відсотків, а також в разі відмови посольства країни відвідування у видачі візи Туристу/Замовнику, Турист/Замовник відшкодовує турагенту фактично понесені витрати, які орієнтовно становлять: 15% загальної вартості замовлених послуг бронювання в термін від 30 до 21 дня до дати початку туру; 50% загальної вартості замовлених послуг бронювання в термін від 20 до 15 днів до дати початку туру; 85 % загальної вартості замовлених послуг бронювання в термін від 14 до 8 днів до дати початку туру; 100% загальної вартості замовлених послуг бронювання в термін від 7 до 1 дня до дати початку туру.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення ТОВ «БУКІНГ ПРО» про відмову ОСОБА_1 від туристичних послуг, а тому неможливо встановити, з якої дати ОСОБА_1 фактично відмовилась від послуг, зазначених в п. 1.2 Договору.

Також матеріали справи не мають жодних доказів того, що умови надання відповідних послуг, визначених в п.1.2. Договору в подальшому будуть змінені, без попереднього погодження з позивачкою, на що остання посилалась в своїй позовній заяві і подальших своїх доводах. Зазначені обставини є нічим більшим як припущенням позивача ОСОБА_1 , а тому за змістом вимог, передбачених ч. 6 ст. 81 ЦПК України не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Крім того, п. 4.12 Договору передбачено, що Турагент не несе відповідальність перед Туристом/Замовником за оплачені послуги, якщо Турист/Замовник ними не скористався повністю або частково.

При цьому суд правильно виходив із того, що відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Враховуючи характер договірних відносин, які виникли між позивачем та ТОВ «БУКІНГ ПРО», в інтересах якого діяла менеджер ОСОБА_2 , суд дійшов правильного висновку, що ці відносини є відносинами щодо надання послуг.

За змістом ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Підстави визнання договору про надання послуг розірваним встановлені ч.1 ст.907 ЦК України, в якій зазначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Разом з тим, підстави зміни або розірвання договору про надання туристичних послуг встановлені ч.1 ст.651 ЦК України, згідно якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.651 та ч. 1 ст. 652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

В ч.2 ст.652 ЦК України передбачені підстави, які повинні існувати для визнання такого договору недійсним. Так, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відсутність хоча б однієї з наведених умов є підставою для відмови судом у розірванні або зміні договору.

Із п. 5.1. Договору вбачається, що цей Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до закінчення терміну туру. В частині фінансових взаємин діє до повного розрахунку сторін за Договором.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторони Договору свої обов`язки за Договором № 20776 від 04.12.2018 року, укладеного між ТОВ «БУКІНГ ПРО» та ОСОБА_1 , виконали в повному обсязі, умов Договору не порушували, грошові кошти 05 та 06 грудня 2018 року були перераховані Постачальнику послуг безпосередньо відповідачем - ТОВ «БУКІНГ ПРО» згідно Рахунків-фактур постачальника (а.с.88-92), через що позовні вимоги про розірвання цього Договору є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у сумі 63 469 грн., то суд також дійшов обгрунтованого висновку про те, що ця вимога є похідною від вимоги про розірвання договору №20776 від 04.12.2018 року, укладеного між відповідачем ТОВ «БУКІНГ ПРО» і позивачем ОСОБА_1 , а тому також задоволенню не підлягає.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу доводів позовних вимог, незаконності оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, оскільки рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Парапана Євгена Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Через часткову відпустку судді Цюри Т.В. повне судове рішення складено 07.11.2022 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Т.В. Цюра