Справа № 279/4044/22
Провадження № 2/279/1264/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2022 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/4044/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості із орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Шевчук Олександр Сергійович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості із орендної плати, який в подальшому уточнив, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , після смерті вона спадщину прийняла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №308 вона отримала у спадок земельну ділянку площею 3,1870 га., цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарького виробництва, кадастровий номер :09:000:0042, що розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, яка належала спадкодавцю на приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №172052 від 13.09.2004 року.

10.01.2014 року між ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_3 та ТОВ "Український Харчовий Альянс" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,19 га, яка розташована на території Холосненської сільської ради, кадастровий номер :09:000:0042, строком на 15 років, яка згідно актів приймання - передачі об`єкта оренди була передана представником Орендодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 орендарю ТОВ "Український Харчовий Альянс" на умовах визначених договором оренди землі.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 4% від вартості земельної частки (паю) та складає 714,02 грн.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз у рік до 31 грудня.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання та не сплачує орендну плату з 2015 року. 11.10.2021 року, 24.12.2021 року вона та 11.01.2022 року її представник звертались до відповідача письмово з вимогою припинити доровір оренди та з проханням визначити розмір орендної плати та розмір заборгованості за умовами договору оренди землі, однак відповіді не отримали.

Тому просить визнати припиненим договір оренди земельної ділянки укладений 13.02.2014 року між ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ТОВ "Український Харчовий Альянс" у зв`язку з порушенням умов договору. Стягнути з відповідача 9336,89 грн. заборгованість з орендної плати, 874,51 грн. пені. Також просить стягнути понесені судові витрати в розмірі 1984,80 грн. зі сплати судового збору, 10000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги та 144,00 грн. витрати пов`язані з відправкою поштової кореспонденції.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, відзив на позов та інших заяв не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.01.2014 року між ОСОБА_2 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_3 та ТОВ "Український Харчовий Альянс" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,19 га, яка розташована на території Холосненської сільської ради, кадастровий номер :09:000:0042, строком на 15 років, яка згідно актів приймання - передачі об`єкта оренди була передана представником Орендодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 орендарю ТОВ "Український Харчовий Альянс" на умовах визначених договором оренди землі.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, послугами та натуральній формі, що відповідає 4% від вартості земельної частки (паю) та складає 714,02 грн.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз у рік до 31 грудня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2021 року ОСОБА_1 набула права власності на земельну ділянку площею 3,19 га., кадастровий номер :09:000:0042, що знаходиться на території Холосленської сільської ради, Коростенського району Житомирської області, що належала померлому ОСОБА_2

23.04.2021 року державним нотаріусом проведено реєстрацію права власності на вказану вище земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

За вказаних обставин до позивача перейшли всі права та обов`язки Орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 10.01.2014 року.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті З ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що в подальшому 11.10.2021 року, 24.12.2021 року позивач та 11.01.2022 року її представник звертались до відповідача письмово з вимогою припинити доровір оренди та з проханням визначити розмір орендної плати та розмір заборгованості за умовами договору оренди землі, однак відповіді не отримали.

Отже, встановлені судом обставини у цій справі, зокрема, щодо сплати позивачу орендної плати, свідчать про те, що ТОВ «Український Харчовий альянс" було достовірно відомо, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 і відповідно набла усіх прав та обов`язків спадкодавця.

Однак, незважаючи на це, ТОВ «Український Харчовий Альянс", користуючись земельною ділянкою з кадастровим номером :09:000:0042 у період з 2015 року не сплачувало орендну плату позивачу за договором оренди землі від 10.01.2014 року, у зв`язку з чим перед ним виникла заборгованість по орендній платі. Відповідач не виплатив орендну плату позивачу і в ході розгляду даної справи, що, на думку суду, свідчить про наявність підстав вважати, що дії відповідача щодо невиплати орендної плати були недоросовісними.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, ч.2 ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі:

1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання;

2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3 п.1 Глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (зі змінами та доповненнями) державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери.

Сторони правочину, в тому числі і попереднього, можуть домовитись про депонування грошових сум у депозиті нотаріуса з метою виконання зобов`язань та наступного їх безготівкового перерахування нотаріусом особі, на ім`я якої вони були внесені безготівковим шляхом, у зв`язку з настанням певної події, що обумовлена договором.

Прийняття грошових сум або цінних паперів у депозит для передавання кредитору здійснюється за відповідною заявою заінтересованої особи (боржника) або за заявою ліквідатора громадянина-підприємця, визнаного банкрутом. Заява реєструється нотаріусом у книзі вхідної кореспонденції і є підставою для вчинення нотаріальної дії.

При цьому, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (зі змінами та доповненнями) не визначено, що боржник повинен надати докази того, що кредитор живий. Також, не визначено обов`язку нотаріуса встановлювати, чи живий кредитор, на ім`я якого відкривається депозит. Отже, ані нотаріус, ані агропідприємство-боржник не зобов`язані вишукувати спадкоємців. Тобто агропідприємства фактично можуть у заяві вказувати відомості про орендодавця-кредитора (які зазначені в договорі оренди землі), незалежно від того, чи він живий, чи є в нього спадкоємці і чи відомі їхні дані.

Внесення грошових сум у депозит нотаріуса може проводитися будь-яким шляхом: внесенням готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунка орендаря на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо. Як підтвердження внесення грошових сум нотаріус видає орендарю-боржнику квитанцію встановленого зразка. На прохання орендаря напис про внесок може бути зроблений на відповідному договорі оренди землі.

Розмістивши грошові кошти у депозиті нотаріуса, орендатор-боржник вважається таким, що повністю виконав свої зобов`язання.

Таким чином, законодавство України містить норми, які спрямовані на захист прав та інтересів добросовісних орендарів від дій недобросовісних орендодавців.

При цьому, позивач дійсно відповідно до ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі», набувши право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язаний був повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим, відповідач всупереч вимогам ч.1 ст.526 ЦК України, згідно якої зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, не вжило будь-яких заходів щодо забезпечення виконання умов спірного договору оренди земельної ділянки.

Доказів того, що ТОВ «Український Харчовий Альянс" здійснювало дії щодо належного виконання спірного договору оренди, але позивач відмовився приймати належне його виконання, відповідач суду не надав, що є його процесуальним обов`язком згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України.

Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору.

Як встановлено вище, орендна плата за спірним договором оренди земельної ділянки відповідає 4% від вартості земельної частки (паю) та складає 714,02 грн. Обчислення розміру орендної плати за замельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації.

У справі № 6-325цс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що внаслідок зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки змінився розмір орендної плати за користування нею.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року №105 впродовж 2018 року проводились роботи по проведенню загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, затвердженої наказом Мінагрополітики України від 16.11.2018 року №552, яка набула чинності 01.01.2019 року.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0042 її грошова оцінка становить 39612,65 грн., тому договір щодо розміру орендної плати слід вважати зміненим з 01.01.2019 року.

З урахуванням встановлених обставин, періодом, за який слід обраховувати заборгованість з орендної плати є 2015-2022 роки, що складає 9336,89 грн.

Відповідно до п. 4.7 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Разом з тим, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18.

Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3 ст. 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги, акт наданих послуг, прибутковий касовий ордер, дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка в силу приписів частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України».

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

З огляду на викладене, проаналізувавши належним чином матеріали справи та долучені представником позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що витрати на складання заяв, адвокатських запитів, отримання витягів, підготовку позовної заяви правовий аналіз справи, на загальну суму 10000 грн. не відповідають критерію реальності адвокатських витрат та є явно завищеними.

При цьому, суд враховує, що розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто участі в судових засідання адвокат не приймав.

Тому, з врахуванням наданих позивачем документів, враховуючи критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, критерії, з врахуванням яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною третьою ст.141 ЦПК, суд вважає, що виходячи з критерію пропорційності розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 3000 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, з умов договору про надання професійної правничої допомоги від 01.10.2021 року вбачається, що виконавець взяв на себе обов`язок запитувати і отримувати необхідні документи, а відтак витрати на відправлення поштової кореспонденції входять до витрат на професійну правничу допомогу, а тому стягненню з відповідача не підялягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Згідно платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір в сумі 1984,80 гривень, отже, відповідно до наведеної вище норми закону на користь позивача підлягає стягненню1898,08 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості із орендної плати задовольнити частково.

Договір оренди земельної ділянки площею 3,19 га., яка розташована на території Холосненської сільської ради Коростенського району Житомирської області, кадастровий номер :09:000:0042, укладений 10.01.2014 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс"- розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" на користь ОСОБА_1 9336 (дев`ять тисяч триста тридцять шість) гривень 89 копійок заборгованість з орендної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс" на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1898 (одна тисячя вісімсот дев`яносто вісім) гривень 08 копійок та 3000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , місце знаходження: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Український Харчовий Альянс", місце проживання: 04112, Київ, вул.Степана Руданського, 4 Б, офіс 8, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом