Справа № 473/666/22
"03" листопада 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» (далі ТОВ «Будинок комфорту») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
За умовами вказаного договору ТОВ «Будинок комфорту» передало відповідачу на умовах оренди ноутбук «Note/15-16 ASUS X543UA (X543UA-DM1526)» вартістю 38 136 грн. зі строком користування протягом 24 місяців (з правом викупу об`єкта оренди) взамін зобов`язання ОСОБА_1 прийняти ноутбук в строкове платне користування, а після внесення у повному обсязі орендних платежів у власність, а також сплачувати орендні платежі у розмірі 1 589 грн. щомісячно.
Наслідками порушення орендарем умов договору в частині вчасного внесення орендних платежів є право орендодавця вимагати від орендаря сплату неустойки (штрафу у розмірі 75 грн. за кожен факт прострочення орендних платежів, пеню у розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів).
Крім цього наслідками порушення орендарем умов договору в частині вчасного внесення орендних платежів протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору є право ТОВ «Будинок комфорту» в односторонньому порядку розірвати договір оренди, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання, вимагати від орендаря сплату нарахованих орендних платежів та неустойки (штрафу у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів), викупу об`єкта оренди або його повернення орендодавцю.
Оскільки ОСОБА_1 тривалий час ухилявся від належного виконання умов договору оренди в частині внесення орендних платежів, а тому 15 грудня 2020 року ТОВ «Будинок комфорту» повідомило відповідача про розірвання договору оренди з 02 січня 2021 року та необхідність сплатити заборгованість за орендними платежами у розмірі 38 136 грн.
Однак вказана вимога була проігнорована відповідачем.
З урахуванням вказаних обставин, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за орендними платежами у розмірі 38 136 грн., штраф за порушення зобов`язання (50 % від вартості об`єкта оренди) у розмірі 19 068 грн., пеню за порушення зобов`язання (50 % від вартості об`єкта оренди) у розмірі 19 068 грн., а також 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання (за період з 03 січня 2021 року до 16 лютого 2022 року) у розмірі 1 285,13 грн. та інфляційні втрати за період прострочення грошового зобов`язання (за цей же період) у розмірі 4 364,87 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позові міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки зі змісту позову вбачається, що представник позивача проти цього не заперечує.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Вказаний договір є чинним та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
За умовами вказаного договору ТОВ «Будинок комфорту» передало відповідачу на умовах оренди ноутбук «Note/15-16 ASUS X543UA (X543UA-DM1526)» вартістю 38 136 грн. зі строком користування протягом 24 місяців (з правом викупу об`єкта оренди) взамін зобов`язання ОСОБА_1 прийняти ноутбук в строкове платне користування, а після внесення у повному обсязі орендних платежів у власність, а також сплачувати орендні платежі у розмірі 1 589 грн. щомісячно.
Наслідками порушення орендарем умов договору в частині вчасного внесення орендних платежів є право орендодавця вимагати від орендаря сплату неустойки (штрафу у розмірі 75 грн. за кожен факт прострочення орендних платежів, пеню у розмірі 3 % від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, але не більше 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів).
Крім цього наслідками порушення орендарем умов договору в частині вчасного внесення орендних платежів протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору є право ТОВ «Будинок комфорту» в односторонньому порядку розірвати договір оренди, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання, вимагати від орендаря сплату нарахованих орендних платежів та неустойки (штрафу у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів), викупу об`єкта оренди або його повернення орендодавцю.
Орендодавець виконав умови договору в повному обсязі (а.с. 26-27).
У зв`язку з ухиленням ОСОБА_1 від належного виконання умов договору оренди в частині внесення орендних платежів 15 грудня 2020 року ТОВ «Будинок комфорту» повідомило відповідача про розірвання договору оренди з 02 січня 2021 року та необхідність сплатити заборгованість за орендними платежами у розмірі 38 136 грн.
Аналізуючи вимоги позивача, суд виходить з наступного.
1)В частині стягнення заборгованості за орендними платежами:
Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).
За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).
Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).
Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання (ч. 2 ст. 777 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 2-4 ст. 653 ЦК України).
Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).
Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд.
У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору (ст. 782 ЦК України).
У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення (ст. 785 ЦК України).
Таким чином, за загальним правилом, сторона має право в односторонньому порядку відмовитися від договору, якщо таке право передбачене його умовами. Наслідками такої відмови є розірвання договору. Загальними наслідками припинення дії (розірвання) договору оренди є негайне повернення орендарем орендодавцеві речі, яка була предметом оренди, а також припинення між сторонами усіх зобов`язань за договором, що підлягали виконанню в майбутньому, тобто у разі, якщо б договір оренди продовжував діяти.
Згідно вказаного додатку (а.с. 24) ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати ТОВ «Будинок комфорту» орендну плату щомісячно у розмірі 1 589 грн. Період сплати сторонами узгоджений з 08 серпня 2020 року по 08 липня 2022 року.
Згідно п.п. 8.1, 8.5 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
У разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. Наслідками розірвання договору (за умови настання вказаних обставин) є обов`язок орендаря сплатити вже нараховану орендну плату, викупити об`єкт оренди за узгодженою в договорі ціною (38 136 грн.) або повернути орендодавцю об`єкт оренди, а також сплатити неустойку (штраф у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів).
Згідно п. 6.4.6 договору у разі припинення договору, в тому числі в разі одностороннього його розірвання за ініціативи орендодавця, орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцю об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення.
Таким чином, сторони узгодили можливість одностороннього розірвання договору орендодавцем (за умови порушення його орендарем) та декілька альтернативних наслідків розірвання договору оренди у зв`язку з нездійсненням оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів, а саме:
- обов`язок орендаря повернути орендодавцю об`єкт оренди, сплатити нараховану орендну плату за період користування об`єктом оренди, тобто до моменту розірвання договору оренди, а також сплатити неустойку (загальний наслідок розірвання договору). В такому випадку, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення;
- обов`язок орендаря викупити об`єкт оренди, сплатити нараховану орендну плату за період користування об`єктом оренди, тобто до моменту розірвання договору оренди, а також сплатити неустойку (спеціальний наслідок розірвання договору, який може бути застосований за згодою орендаря).
Проте позов не містить вимог ТОВ «Будинок комфорту» щодо повернення позивачу об`єкта оренди, зобов`язання ОСОБА_1 викупити об`єкт оренди та/або стягнення з нього вартості об`єкта оренди, стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення повернення об`єкта оренди, а тому, враховуючи встановлені ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності (розгляд справи лише в межах заявлених позовних вимог) та ч. 2 ст. 264 ЦПК України правило про те, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, такі вимоги не є предметом судового розгляду.
Також матеріали справи не містять інформації та доказів щодо місця знаходження (в орендодавця чи орендаря) орендованого майна.
Тому суд в межах предмета спору та наданих доказів вирішує лише вимоги щодо стягнення заборгованості за орендними платежами, неустойки за порушення зобов`язання, а також застосування наслідків невиконання грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Як раніше встановлено судом, укладений між сторонами договір оренди діяв з 08 липня 2020 року до 02 січня 2021 року. Протягом цього періоду ОСОБА_1 згідно узгодженого сторонами графіку платежів (додаток №1 до договору) був зобов`язаний сплатити на користь ТОВ «Будинок комфорту» 9 534 грн. нарахованих орендних платежів (1 589 грн. (щомісячний платіж) х 6 (місяців дії договору)). Доказів внесення орендних платежів у вказаній сумі матеріали справи не містять.
Що стосується вимог позову про стягнення орендних платежів за період з січня 2021 року по липень 2022 року, то в цій частині вимоги є безпідставними, оскільки суперечать вимогам закону та умовам договору щодо можливості стягнення плати за оренду майна виключно в межах строку дії договору оренди та нарахованих на момент розірвання договору орендних платежів.
За встановлених обставин, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок комфорту» в силу вимог ст.ст. 526, 530, 629 ЦК України підлягає стягненню заборгованість за орендними платежами у розмірі 9 534 грн.
2)В частині застосування наслідків порушення грошового зобов`язання:
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Тому, оскільки ОСОБА_1 прострочив виконання зобов`язання, яке є грошовим, з нього на користь позивача підлягають стягненню (в межах вимог):
- 3 % річних за несвоєчасне внесення нарахованої орендної плати за період прострочення платежу (з 03 січня 2021 року до 16 лютого 2022 року), що становить 320,50 грн. (9 534 грн. (сума боргу) х 3 % річних / 365 (днів у році) х 409 (днів прострочення платежу));
3)В частині стягнення неустойки:
Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Проценти на неустойку не нараховуються (ч.ч. 1, 2 ст. 550 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.ч. 1. 2 ст. 551 ЦК України).
У разі нездійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язується сплатити неустойку у вигляді штрафу у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів.
Таким чином, у разі розірвання договору оренди за ініціативою орендодавця підлягає застосуванню спеціальна умова договору оренди (п. 8.5), яка передбачає відповідальність за порушення його умов виключно у вигляді сплати штрафу. Стягнення пені вказаною умовою договору не передбачено.
Водночас, як зазначив Верховний Суд України у постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначений правовий висновок неодноразово підтверджувалася й Верховним Судом, зокрема у постанові від 03 листопада 2021 року у справі №125/2090/15-ц.
За встановлених обставин, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок комфорту» підлягає стягненню неустойка у вигляді штрафу у розмірі 50 % від загальної суми прострочених орендних платежів, тобто у розмірі 4 767 грн. (9 534 грн. (сума прострочених орендних платежів) х 50 %).
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будинок комфорту» підлягає стягненню:
- заборгованість зі сплати орендних платежів - 9 534 грн.;
- 3 % річних за несвоєчасне внесення нарахованої орендної плати 320,50 грн.;
- інфляційні втрати за несвоєчасне внесення нарахованої орендної плати - 1 091,26 грн.;
- неустойка (штраф) за порушення зобов`язання 4 767 грн.
Загальний розмір заборгованості становить 15 712,26 грн.
Також в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача (згідно розміру задоволених позовних вимог) підлягає стягненню 475,86 грн. судового збору (2 481 грн. (сплачений судовий збір) х 19,18 % (процент задоволених вимог)).
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв