Номер провадження: 22-ц/813/7042/22
Справа № 494/780/21
Головуючий у першій інстанції Панчишин А. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 494/780/21

Номер провадження: 22-ц/813/7042/22

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Зеніної М.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Березівська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Березівського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Панчишина А.Ю. 14 квітня 2022 року, повний текст рішення складений 20 квітня 2022 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1 Короткий зміст позовних вимог

У червні 2021 року ОСОБА_1 , в особі свого представника - адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Адвокат Ковтун Катерини Володимирівни, діюча від імені ОСОБА_1 , обґрунтовує позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на: 1) земельну ділянку, площею - 0,0515 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; 2) житловий будинок, площею - 64,1 кв. м., за адресою - АДРЕСА_1 ; 3) транспортний засіб марки ВАЗ 2105.

Після смерті батька позивача - ОСОБА_2 спадщину прийняла його мати (дружина померлого) - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 прийняла спадщину, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, так як померла до закінчення шестимісячного строку після смерті свого чоловіка.

11 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. з проханням відкрити спадкову справу та зареєструвати її в спадковому реєстрі після смерті його матері ОСОБА_2 .. На звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , нотаріус повідомила, що згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. А так як, заява про прийняття спадщини не була подана, суд може визначити додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Строк для прийняття спадщини був пропущений через поважні причини. Однією з таких є те, що ОСОБА_1 працює на роботі, яка пов`язана з відрядженнями, що створювало складнощі в прийнятті спадщини після смерті матері, адже майже весь час у зв`язку з роботою позивач повинен був виїжджати у відрядження. Зокрема в останній місяць строку, коли ОСОБА_1 міг прийняти спадщину він був у відрядженні, про що міститься відмітка у посвідченні про відрядження. ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що у свою чергу дає своє відображення на ускладненнях в його здоров`ї. У ОСОБА_1 за останні два роки відбувся великий тиск на його психічно-емоційний стан, адже він один за одним втратив своїх батьків. Вважає, що викладені причини пропуску строку є поважним, тому просить суд надати додатковий строк для прийняття спадщини (а. с. 1 - 3).

2.2 Позиція відповідача суді першої інстанції

Березівська міська рада відзив на позов не надала.У судове засідання представник відповідача не з`явився. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Подав 14.04.2022 року до суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог,

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року відмовлено в задоволенні вищезазначеного позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк (а. с. 78 - 82).

2.5 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Ковтун Катерина Володимирівна, діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить вищевказане рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

2.6 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями (постанови Верховного Суду від 05.12.2018 року по справі № 717/1797/16-ц, від 13.03.2020 року во справі № 314/2550/17); 2) так як позивач є інвалідом другої групи та працює на роботі, пов`язаною із постійними відрядженнями. У сукупності вказані обставини створюють реальні перешкоди для реалізації певних дій, у тому числі таких як прийняття спадщини; 3) помилковим є посилання суду на те, що перебільшення є посилання позивача на його психічно-емоційний стан після смерті батьків. Суд не може достовірно знати, в якому психічно-емоційному стані може знаходитись людина після втрати близьких людей; 4) суд не врахував визнання позову відповідачем (а. с. 86 - 88).

3. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.05.2022 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи та призначено вказану справу до розгляду.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

4. Мотивувальна частина

4.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

4.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3 , про що 28 серпня 2019 року було складено актовий запис №336, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась його дружина - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 . ОСОБА_2 не отримала свідоцтво про права на спадщину, так як померла до закінчення шестимісячного строку після смерті свого чоловіка.

Факт родинних відносин померлої ОСОБА_2 із позивачем підтверджується свідоцтвом про народження останнього серія НОМЕР_3 .

З довідки Виконавчого комітету Березівської міської ради №01/0345/966 від 10.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 . Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою на день смерті останньї не було.

11 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Березівського районного нотаріального округу Одеської області Березовської О.Г. з проханням відкрити спадкову справу та зареєструвати її в спадковому реєстрі після смерті його матері ОСОБА_2 . На звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 приватний нотаріус повідомила, що згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. А так як, заява про прийняття спадщини, приватному нотаріусу не була подана, то ОСОБА_1 було роз`яснено, що згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначене підтверджується листом Приватного нотаріуса Березовської О.Г. адресованому ОСОБА_1 .

Між сторонами виникли спадкові правовідносини щодо визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

4.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції.

4.4 Мотиви прийняття/відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

За загальним правилом діючого законодавства право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови

від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відомо. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення.

Встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 сплинув 11 серпня 2020 року. У період з 13 липня 2020 року по 14 серпня 2020 року ОСОБА_1 знаходився у відрядженні. Таким чином, оскільки позивач на час закінчення строку звернення до нотаріуса знаходився у відрядженні, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку необхідного для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , визнавши знаходження позивача у відрядженні, у період строку для подання заяви про прийняття спадщини, поважними причинами, та такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, та такими, що створюють істотні труднощі для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів також вважає необхідним зазначити, що суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію відповідача по справі, згідно якої останній не заперечував проти задоволення позову.

Не заслуговують на увагу, є такими, що підлягають відхиленню доводи позову та апеляційної скарги про наявність у позивача другої групи інвалідності, як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини.

4.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , є частково доведеними, а тому вона підлягає задоволенню частково.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 за вищевказаного обґрунтування.

4.7 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ковтун Катерини Володимирівни, діючої від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 квітня 2022 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Березівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю у три місяці з дня набрання законної сили постанови апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 03 листопада 2022 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе