ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/9342/21 Номер провадження 22-ц/814/2952/22Головуючий у 1-й інстанції Довготько Т.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах адвокатом Холодовим Леонідом Юрійовичем,

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2021 року, постановлене суддею Довготько Т.М. (повний текст складено 23 жовтня 2021 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства фірма «Інекс» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі,

в с т а н о в и в:

26.05.2021 ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом про встановлення факту трудових відносин з приватним підприємством фірма «Інекс» та роботи на посаді охоронця у період із 01.08.2020 по 31.12.2020 включно, стягнувши з відповідача невиплачену заробітну плату в сумі 20 217,51 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 01.08.2020 його було прийнято на роботу до вказаного підприємства. При цьому він склав відповідну заяву про прийняття на роботу, заповнив анкету, надав паспорт, РНОКПП, військовий квиток, з яких знято копії, та трудову книжку, оригінал якої було передано працівнику ППФ «Інекс» ОСОБА_3 . Останній повідомив, що приблизно через два тижні його працевлаштують офіційно. Із 01.08.2020 по 31.12.2020 його, позивача, направлено до СТ «ЖБК «С-Інвест Сервіс» за адресою: АДРЕСА_1 , для виконання разом з ОСОБА_4 обов`язків з охорони будівлі. Як стало відомо пізніше, між ППФ «Інекс» та СТ «ЖБК «С-Інвест Сервіс» був укладений договір про надання послуг з охорони, в тому числі і в період серпень-грудень 2020 року.

Він працював за графіком 24 години праці, 48 годин відпочинку, тобто 10 змін на місяць, із заробітною платою 4 500,00 грн. у місяць (10 змін), що підтверджується графіком відпрацьованих годин, та журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці. За весь період роботи ним було отримано заробітну плату 2 рази, першу - в листопаді 2020 року в розмірі 4 500,00 грн. за серпень 2020 року, другу та останню у січні 2021 року в розмірі 4 950,00 грн. за вересень 2020 року, що підтверджується відповідною відомістю №0. Заробітна плата виплачувалася готівкою безпосередньо на охоронному об`єкті.

У зв`язку зі значною заборгованістю із виплати заробітної плати він 31.12.2020 вирішив звільнитися з ППФ «ІНЕКС». Представником ППФ «ІНЕКС» йому видано трудову книжку, в якій запис про прийняття та звільнення з посади охоронця ППФ «ІНЕКС» відсутній, тобто його не було офіційно працевлаштовано за весь час роботи. Звернувшись до Головного управління Держпраці у Харківській області щодо порушення посадовими особами ППФ «ІНЕКС» законодавства про працю в частині неналежного оформлення трудових відносин, ГУ Держпраці у Харківській області надано відповідь №Д-197/02.04/12-2539 від 12.03.2021 та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту перебування у трудових відносинах.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 21.10.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємства фірма «Інекс» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заробітної плати залишено без задоволення.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів щодо допущення його до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення його з правилами трудового розпорядку, виплату заробітної плати. Журнал інструктажів за адресою АДРЕСА_2 , суд не прийняв до уваги, оскільки згідно записів у цьому журналі інструктаж проводив ОСОБА_5 , який у заявлений позивачем період трудових відносин працював в ПП «Охоронне агентство «Інекс», а не у відповідача. Також відсутні докази, що начальник відділу кадрів Сілічов І.І. працював у відповідача. Суд визнав неможливим визнати трудовий договір укладеним лише на підставі показань свідків, за відсутності доказів працевлаштування позивача на роботу до відповідача.

Позивач із таким рішенням не погодився та в його інтересах адвокат Холодов Л.Ю подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вважає безпідставним залишення поза увагою районного суду показання свідка ОСОБА_3 , який працював начальником охорони на фірмі «Інекс» із 2017 року по жовтень 2020 року та здійснював підбір кадрів, проводив співбесіди, інструктаж охоронців, видачу заробітної плати, нарахування заробітної плати, ведення табелю чергувань. Вказаний свідок підтвердив про подання позивачем необхідних для працевлаштування документів, йому було видано спецодяг, його поставили в графік чергування та він приступив до роботи за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок видавав позивачу заробітну плату, за яку останній розписувався у відомостях, які були надані суду. Крім того, свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт виконання позивачем трудових обов`язків охоронця.

Доводить, що показання свідків підтверджують той факт, що він, позивач, був ознайомлений з графіком роботи, передав необхідні для працевлаштування документи начальнику відділу охорони, його було фактично прийнято на роботу, видано спецодяг, після чого поставлено у графік чергувань та він приступив до робити, одержував заробітну плату.

Посилається на порушення районним судом норми ст.83 ЦПК України щодо порядку та строків прийняття доказів. Зокрема, суд безпідставно прийняв від відповідача після надіслання ним відзиву копію договору №53-О, довідку про роботу ОСОБА_5 , ОСОБА_8 в ПП «Охоронне агентство «Інекс», копію листа із ГК Держпраці Харківської області. Звертає увагу, що довідка від 16.09.2021 про роботу ОСОБА_8 в ПП «Охоронне агенство» Інекс» на посаді заступника директора з 31.12.2020 та не стосується періоду роботи позивача з 01.08.2020 по 31.12.2020.

Ставить під сумнів не пов`язаність ПП «Охоронне агентство «Інекс» та ПП фірма «Інекс», які мають однакову юридичну адресу, а у реквізитах відповідача на відзиві відповідачем зазначено той самий код ЄДРПОУ.

Звертає увагу, що у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці за період із серпня по жовтень 2020 року, маються записи про інструктаж працівників, у тому числі ОСОБА_1 , які проводив ОСОБА_3 , наполягає, що позивач був працевлаштований в ППФ «Інекс» та йому відповідач нараховував і виплачував заробітну плату. У вказаному журналі також є відмітки про проходження інструктажів охоронця ОСОБА_9 , підписи охоронця ОСОБА_4 , які також були працевлаштований в ПП Ф «Інекс» та яким відповідач нараховував і виплачував заробітну плату.

Аналізуючи надані відповідачем табелі обліку використання робочого часу та відомості нарахування коштів за період серпень-грудень 2020 року, доводить, що не всі працівники ППФ «Інекс» отримували виплати (заробітну плату) на карткові рахунки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.12.2021 відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 22.12.2021 справу призначено до розгляду.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час і місце судового засідання, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив таке.

Судом першої інстанції встановлено, що приватне підприємство Фірма «Інекс» () знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Московський, будинок 47, кв.15.

Відповідно зі Статутом ПП Фірма «ІНЕКС» - діяльністю підприємства керує директор, який несе особисту відповідальність. Відповідно зі ст. 3.2. Статуту- Директор є виконавчим органом, та відповідно з п.3.2. статуту підпунктів д) і е) цього ж розділу розробляє та затверджує штатний розклад, здійснює прийняття на роботу і звільнення з роботи працівників Підприємства, встановлення посадових окладів, заохочення працівників, які відзначились, накладення дисциплінарних стягнень./а.с.49-53/

Відповідно до копії договору про охорону від 01.03.2008 №53-о та Додаткової угоди від 22.12.2020 до договору №63-0 між ППФ «Інекс» та СТ ЖБК «С-ИНВЕСТ СЕРВІС» встановлені договірні правовідносини між суб`єктами господарювання, а саме: надання ППФ «ІНЕКС» послуг з охорони будівлі за адерсою: АДРЕСА_2 із 01.03.2008 по 31.12.2020.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що у період із 01.08.2020 по 31.12.2020 він працював охоронцем у ПП Фірма «ІНЕКС» та отримував заробітну плату.

На підтвердження своїх вимог позивачем надав суду копію трудової книжки, в якій відсутній запис про прийняття або звільнення його з посади охоронця ПП Фірма «ІНЕКС»./а.с.10-12/

Із копії журналу інструктажів з питань охорони праці на робочому місці за адресою: АДРЕСА_2 , за період із серпня 2020 року по грудень 2020 року, оригінал якого було оглянуто районним судом у судовому засіданні, прошитий та скріплений печаткою ПП Фірма «ІНЕКС», убачається, що ОСОБА_1 розписувався за проведення інструктажу. Особами, які інструктують та перевіряють знання вказані: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 /а.с.13-21/

Копія графіку відпрацьованих годин, в тому числі у період серпень-грудень 2020 року, містить записи про години роботи ОСОБА_1 разом зі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , але не має початки та не містить відомості про особу, яка його склала цей графік. /а.с.22-24/

13.01.2021 та повторно 12.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці у Харківській області від 13.01.2021 із завами, в яких повідомив про обставини своєї роботи із серпня 2020 року по грудень 2020 року в Охоронному агентстві «Інекс» (ППФ «Інекс»), куди, як згодом виявилося, його офіційно не працевлаштували. Просив зобов`язати Охоронне агентство «Інекс» виплатити йому заробітну плату, оформити трудові відносини із записом у трудовій книжці та розірвати трудові відносини./а.с.25,26/

Листом Головного управління Держпраці у Харківській області від 12.03.2021, повідомлено ОСОБА_1 про результати проведення інспекційного відвідування ППФ «Інекс» щодо факту виконання ним трудових обов`язків в інтересах суб`єкту господарювання за період серпень-грудень 2020 року, що документально не підтверджується. Одночасно, інспекторами праці під час інспекційного відвідування 09.03.2021 не зафіксовано юридичний факт його допуску до виконання роботи в інтересах ППФ «Інекс» без належного оформлення трудових відносин. Рекомендовано звернутися до суду із заявою «Про встановлення факту перебування у трудових відносинах» як факту, що має юридичне значення./а.с.27-28/

Відповідачем на підтвердження факту відсутності трудових відносин позивача з ППФ «Інекс» надано: копію табелю використання робочого часу ППФ «Інекс» за жовтень-грудень 2020 року, копію відомостей нарахування коштів на карткові рахунки співробітників ППФ «Інекс» за жовтень-грудень 2020 року, копію розрахункових відомостей ППФ «Інекс» за жовтень-грудень 2020 року, копію криги реєстрації трудових книжок ППФ «Інекс» за жовтень-грудень 2020 року, в яких прізвище позивача відсутнє./а.с.54-128/

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що він знайомий з ОСОБА_1 з 2020 року. Працював начальником охорони на Фірмі «Інекс» з 2017 року по жовтень 2020 року та займався підбором кадрів, проводив співбесіди, інструктаж охоронців, видачею заробітної плати, нарахуванням заробітної плати, веденням табелю чергувань. У 2020 році він ОСОБА_1 заповнив анкету, його влаштували умови праці, графік роботи, останній передав документи начальнику відділу охорони, кому саме не пам`ятає. Начальник відділу охорони ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу, йому видали спецодяг, поставили у графік чергувань та він приступив до роботи за адресою: АДРЕСА_2 . Він, свідок, видавав ОСОБА_1 заробітну плату на руки, за яку останній розписувався у відомостях. Коли саме звільнився позивач, - він не знає. Крім того, зазначив, що в його повноваження не входило прийняття на роботу працівників. На об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 , разом із позивачем також працювали охоронцями ОСОБА_4 та ОСОБА_13 . Він особисто бачив ОСОБА_1 на об`єкті за вказаною адресою кожну його зміну. Охоронці перед зміною розписувалися у журналі інструктажу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він працює охоронцем на фірмі «С-Інвест». Із ОСОБА_1 знайомий з часу роботи в охоронному агентстві «Інекс». Той працював в охоронному агентстві «Інекс» з серпня 2020 року. Він з позивачем працювали охоронцями на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 із серпня 2020 року по грудень 2020 року. ОСОБА_1 отримував заробітну плату по відомості, яку привозив ОСОБА_3 . Перед кожною зміною проводився інструктаж та вони розписувалися у журналі інструктажу. Чи було посвідчення охоронця у ОСОБА_1 , він не знає, свідком прийняття його на роботу не був.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що вона працює прибиральницею ЖБК «С-Інвест» з 2017 року. Вона знайома з ОСОБА_1 з серпня 2020 року, з того дня, як він прийшов на роботу у фірму «Інвест» за адресою: Бакуліна, 4а. ОСОБА_4 також працював разом з позивачем. Вона бачила, як позивач розписувався у журналі інструктажу та спочатку працював у формі, а потім без форми.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона працює в «С-Інвест Сервіс» технічним працівником з 2018 року. ОСОБА_1 працював охоронцем за адресю: АДРЕСА_2 із серпня 2020 року. До Нового року він працював на підприємстві «Інекс», оскільки ходив у формі Інекс. Потім ОСОБА_1 був переведений до штату «С-Інвест» та працював позмінно з іншими охоронцями, із серпня 2020 року розписувався у книзі виходу на роботу «С-Інвест».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, а показання допитаних в судовому засіданні свідків визнав такими, що не свідчать про перебування сторін у трудових відносинах, оскільки не містять пояснень щодо розпорядку роботи позивача, оплати його праці, умов роботи. Тоді, як необхідні докази працевлаштування позивача на роботу до ППФ «Інекс», а саме, направлення ним на адресу підприємства заяви про прийняття на роботу, копії паспорту, ідентифікаційного коду та трудову книжку, видання ППФ «Інекс» наказу чи розпорядження про прийняття позивача на роботу відсутні. Районний суд визнав недоведеним факт допущення позивача до роботи, виконання трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення з правилами трудового розпорядку, виплату заробітної плати.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується. При цьому враховує таке.

Відповідно до статті 2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Відповідно до частини першої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим, зокрема, при укладенні контракту; при укладенні трудового договору з фізичною особою.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказу чи розпорядження не було видано, але працівника фактично було допущено до роботи (частини друга четверта статті 24 КЗпП України).

Таким чином, за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною третьою статті 94 КЗпП України встановлено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Отже, підставою виплати заробітної плати є наявність трудових відносин між сторонами, які в свою чергу виникають шляхом укладення між сторонами трудового договору.

Пунктом 7 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Встановлення факту наявності трудових відносин між робітником і роботодавцем можливе при встановленні виконання робітником трудових функцій, підпорядкування робітника правилам внутрішнього трудового розпорядку, забезпечення робітнику умов праці та виплати винагороди за виконану роботу.

За змістом ст.ст.12,13,81 ЦПК України обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності(частини1-3 статті 89 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення не відповідає викладеним нормам матеріального і процесуального права. При оцінці доказів районний суд безпідставно надав перевагу доводам відповідача, який заперечував наявність трудових відносин з позивачем, не спростувавши докази позивача.

Із матеріалів справи убачається, що позивач подав відповідачу в особі начальника охорони ОСОБА_3 при проходженні співбесіди заяву про прийняття на роботу, трудову книжку, копію паспорта, РНОКПП, військового квитка та саму трудову книжку. Після цього його повідомлено про прийняття на роботу з 01 серпня 2020 року, видано спецодяг, внесено до графіку чергування та визначено йому робоче місце чергування на об`єкті по АДРЕСА_2 .

Здійснення охоронних послуг працівниками відповідача на вказаному об`єкті до 01.01.2021 підтверджуються договором №53-0 про надання охоронних послуг від 01.03.2008, укладеним між ППФ «Інекс» і Споживчим товариством «Житлово-будівельний кооператив «С-Інвест сервіс»/а.с.153-157/

Факт допуску ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків охоронника відповідача на вказаному об`єкті охорони підтверджується журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, ведення якого розпочато 01.01.2017, та в якому, починаючи з 04 серпня 2020 року, маються записи щодо проходження ним інструктажу та заступ на зміну поряд з іншими охоронниками, зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Дані щодо кожної дати (перша від 04.08.2020, остання - 30.12.2020) проходження позивачем інструктажу співвідносяться із даними графіку чергувань./а.с.13-23/

Свідок ОСОБА_4 при допиті його в якості свідка у суді першої інстанції підтвердив про роботу з позивачем охоронцями на об`єкті за адресою: АДРЕСА_2 із серпня 2020 року по грудень 2020 року, проведення перед кожною зміною інструктажу, записи про який робилися у вказаному журналі, що підтверджували відповідними особистими підписами, а також про одержання ОСОБА_1 заробітної плати по відомості, яку привозив ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 , який працював начальником охорони на фірмі «Інекс» з 2017 року по жовтень 2020 року та здійснював підбір кадрів, проводив співбесіди, інструктаж охоронців, ведення табелю чергувань, підтвердив про подання позивачем необхідних для працевлаштування документів, про допуск до роботи, у зв`язку з чим йому було видано спецодяг, його включили у графік чергування та він приступив до роботи на об`єкт охорони за адресою: АДРЕСА_1 . Також свідок видавав позивачу заробітну плату, за яку останній розписувався у відповідних відомостях.

Крім свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які на час роботи позивача також були працівниками ППФ «Інекс», факт виконання позивачем трудових обов`язків охоронця підтвердили також свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працівники товариства «ЖБК «С-Інвест Сервіс» по вул.Бакуліна,4а у м.Харкові, що був об`єктом охорони відповідача, де трудові обов`язки охоронця здійснював ОСОБА_1 .

Колегія суддів також визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги, в яких надано аналіз табелів обліку використання робочого часу за серпень-грудень 2020 року співробітників із зазначенням кількості працюючих осіб ППФ «Інекс» та відомостей нарахування коштів на карткові рахунки, за наслідками якого вбачається, що не всі працівники підприємства одержують заробітну плату на карткові рахунки.

Зазначені докази в їх сукупності підтверджують факт виконання позивачем трудових обов`язків охоронника ППФ «Інекс» із серпня по грудень 2020 року; дотримання ним встановленого відносно охоронників трудового розпорядку - робота за графіком 24 години праці, 48 годин відпочинку, тобто 10 змін на місяць; забезпечення відповідачем робітнику умов праці, спецодягу та часткова виплата винагороди за виконану роботу, а також встановлено, що саме за розпорядженням та з відому власника або уповноваженого ним органу позивачем провадилася робота на підприємстві.

Тому апеляційний суд визнає помилковими висновки районного суду щодо відсутності належних доказів допущення позивача до роботи, виконання ним трудової функції та обсягу робіт, ознайомлення його з правилами трудового розпорядку, виплату йому заробітної плати. Відсутність позивача в переліку працівників відповідача в табелі використання робочого часу ППФ «Інекс», відомостях нарахування коштів на карткові рахунки співробітників ППФ «Інекс», розрахункових відомостях та в книзі реєстрації трудових книжок з огляду на проаналізовані апеляційним судом докази не спростовує доведеність факту трудових відносин сторін, а вказує на порушення відповідачем приписів трудового законодавства щодо обов`язкового укладення трудового договору в письмовій формі, на підставі якого повинно відбутися допущення працівника до роботи та проведена оплата праці.

Довідка №15/09-2021 про роботу ОСОБА_5 на посаді начальника охорони в ПП «Охоронне агентство «Інекс» з 01.06.2009 по 12.02.2021 та довідка №16/09-2021 про роботу ОСОБА_8 на посаді заступника директора ПП «Охоронне агентство «Інекс» з 31.12.2020, які прийняті судом першої інстанції, як докази по справі, без урахування положень ст.83 ЦПК України, не спростовують факту проведення ОСОБА_5 інструктажу охоронників на охоронюваному об`єкті по АДРЕСА_2 , в тому числі позивача, починаючи з 14.10.2020.

Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч.6 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про оформлення трудових відносин з працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу, у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про нарахування та виплату такому працівникові заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати за відповідним видом економічної діяльності у регіоні у відповідному періоді без урахування фактично виплаченої заробітної плати, про нарахування та сплату відповідно до законодавства податку на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог, апеляційний суд погоджується з доводами позивача щодо обчислення заборгованої заробітної плати, виходячи із розміру середньомісячної заробітної плати по Харківській області, яка згідно даних Міністерства статистики (вид діяльності надання інших видів послуг) становить: жовтень 2020 року 8 223,00 грн.; листопад 2020 року 8 051,00грн., грудень 2020 року 8 841,00грн./а.с.30/

Враховуючи, що позивач визнає одержання ним заробітної плати, хоч із затримкою, за серпень і вересень 2020 року, до стягнення підлягає заробітна плата за жовтень, листопад, грудень 2020 року в розмірі середньомісячної зарплати за цей період по Харківській області відповідно до офіційних даних Головного управління статистики у Харківській області. Оскільки обов`язок щодо утримання податків, зборів і обов`язкових платежів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати, покладено на роботодавця, тому апеляційний суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму заробітної плати без урахування цих платежів. Таке стягнення не буде виходом за межі позовних вимог, оскільки позивач не надав розрахунку податків та обов`язкових платежів, які він відрахував від вказаної щомісячної зарплати, а відповідач також не надав своїх доводів на спростування таких позовних вимог.

Доведеність факту існування трудових відносин та укладення трудового договору між сторонами дає суду підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості заробітної плати, які є похідними від вимоги про встановлення факту перебування у трудових відносинах.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. (за подання позову) та 1 362,00 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 2 270,00 грн./а.с.5,198/

Керуючись ст.ст.367, 368, 376 ч.1 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Холодовим Леонідом Юрійовичем задовольнити.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 21 жовтня 2021 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт трудових відносин ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) із приватним підприємством фірма «ІНЕКС» () та роботи на посаді охоронця у період з 01 серпня 2020 року по 31 грудня 2020 року.

Стягнути із приватного підприємства фірми «ІНЕКС» () на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за жовтень, листопад, грудень 2020 року в сумі 25 115,00 грн. з утриманням із вказаної суми обов`язкових податків та зборів.

Стягнути із приватного підприємства фірми «ІНЕКС» () на користь ОСОБА_1 2 270,00 грн. судових витрат по оплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01.11.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця