У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

03.11.2022 суддя Городоцького районного суду Львівської області Українець П.Ф., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , через підсистему Електронний суд, подала заяву про встановлення факту народження дитини, підписавши її своїм КЕП.

Вивчивши заяву, приходжу до наступного висновку.

Згідно з частинами 3, 4 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV ЦПК України. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 317 ЦПК визначено, що заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

За положеннями статті 62 ЦПК повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України.

У вступній та резолютивній частинах заяви зазначила своє по батькові - « ОСОБА_3 », однак у долучених свідоцтвах про народження сина та встановлення батьківства (а.с.3,4) таке відсутнє - стоїть прочерк, інших доказів на підтвердження своїх анкетних даних не додала, в т.ч. паспорта і свідоцтва про укладення шлюбу з батьком дитини.

Також, у вступній частині заяви представником заявника вказала ОСОБА_4 бабусю сина ОСОБА_5 , від її імені виклала мотивувальну частину заяви, однак повноважень на представництво не долучила, як і не підтвердила родинні стосунки.

Окрім цього, в заяві не зазначено заінтересовану особу Городоцький відділ ДРАЦС у Львівському районі Львівської області Західного МУ МЮ (м. Львів).

Виходячи з наведеного, на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України (за загальними правилами) заяву слід залишити без руху для усунення вищеозначених недоліків.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

За наведеного та керуючись ст. ст. 185, 318 ЦПК України,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України залишити без руху.

Надати заявниці термін для усунення недоліків заяви п`ять днів з дня вручення ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, заява буде визнана неподаною та повернута заявниці.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д я Українець П.Ф.