Провадження № 22-ц/812/891/22 Головуючий суду першої інстанції Максютенко О.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року м. Миколаїв Справа 484/1457/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Ковальському Є.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Максютенка О.А., в залі судового засідання в м. Первомайськ, повний текст якого складено 02 вересня 2022 року, за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельних ділянок та їх повернення,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про розірвання договору оренди земельних ділянок та їх повернення.

Доводи позову обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 на праві власності в порядку спадкування за законом відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0067 площею 2,9342 га, :01:000:0374 площею 0,2467 га.

ОСОБА_2 належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0204 площею 1,4248 га, Ѕ земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0373 площею 0,2467 га.

ОСОБА_3 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0205 площею 1,4250 га, та Ѕ земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0373 площею 0,2467 га.

ОСОБА_4 належать земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0472 площею 0,0170 га, :01:000:0471 площею 0,0200 га, :01:000:0068 площею 2,8421 га, які розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Зазначені земельні ділянки належали батькам позивачів: матері - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьку - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час земельні ділянки перебувають у користуванні відповідача на підставі договорів оренди земельних ділянок укладених між ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від 01 січня 2007 року та між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від 01 січня 2007 року.

За умовами пункту 9 договорів орендна плата вноситься в грошовій фіксованій сумі. Орендна плата має вноситись до 20 грудня поточного року.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця.

Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено пунктом 28 договорів оренди. Позивачі набули право власності на землю після її державної реєстрації, в серпні та вересні 2020 року.

Набувши в порядку спадкування право власності на земельні ділянки до позивачів перейшли всі права та обов`язки орендодавців за договором оренди, в тому числі й на отримання своєчасної орендної плати.

29 квітня 2021 року відповідно до вимог статті 148-1 ЗК України позивачі повідомили письмово відповідача про те, що стали власниками вищезазначених земельних ділянок, надали копії рішення суду та витяг з Держреєстру речових прав на нерухоме майно, з проханням виплатити їм орендну плату за 2019-2020 роки та надати копії договорів оренди. Відповіді не отримали.

Однак, станом на травень 2020 року орендна плата позивачем не нарахована і не виплачена.

Отже, невнесення орендної плати в строк до 20 грудня 2021 року є порушенням строків сплати.

Систематична (два i бiльше випадки) несплата орендноi плати, передбаченої договором, є пiдставою для розiрвання доrовору оренди.

Посилаючись на викладене позивачі просили достроково розiрвати договiр оренди земельних дiлянок з кадастровими номерами :01:000:0067, :01:000:0205, :01:000:0373, :01:000:0471 укладений 01 сiчня 2007 року мiж ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофiрма Корнацьких» строком на 50 poкiв зареєстрований у Книзi записiв державноi реєстрацї договорiв оренди землi, про що у державному peєcтpi земель вчинено запис вiд 15 квiтня 2008 року за № 05. Достроково розiрвати договiр оренди земельних дiлянок з кадастровими номерами :04:000:0068, :01:000:0204, :01:000:0374, :01:000:0472 укладений мiж ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофiрма Корнацьких» строком на 50 poків 01 сiчня 2007 року зареєстрований у Книзi запису державної реестрації договорiв оренди землі про що в Державному pеєстpi земель вчинено запис вiд 15 квітня 2008 року за № 06. 3обов`язати ТОВ «Агрофiрма Корнацьких» повернути земельнi дiлянки з кадастровими номерами :01:000:0067 площею 2,94З2 га, :01:000:0374 площею 0,2467 га ОСОБА_1 . З кадастровими номерами :01:000:0471 площею 0,200 га, :01:000:0068 площею 2,8427 га, :01:000:0472 площею 0,0170 га ОСОБА_7 . З кадастровими номерами :01:000:0204 площею 1,4248 га ОСОБА_8 . З кадастровими номерами :01:000:0373 площею 0,2467 ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , яким належать право власностi по 1/2 частці. З кадастровим номером :01:000:0205 площею 1,4250 га ОСОБА_3 відповідно до акту прийому-передачi у належному агротехнiчному cтані.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2022 року позов задоволено.

Розірвано договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0067, :01:000:0205, :01:000:0373, :01:000:0471 укладений 01 січня 2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років, зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 квітня 2008 року за № 05.

Розірвано договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0068, :01:000:0204, :01:000:0374, :01:000:0472 укладений 01 січня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років, зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 квітня 2008 року за № 06.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0067 площею 2.9432 га, :01:000:0374 площею 0.2467 га, які розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області їх власнику ОСОБА_1 в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0471 площею 0.200 га, :01:000:0068 площею 2.8421 га, :01:000:0472 площею 0.2467 га, які розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області їх власнику ОСОБА_4 в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0204 площею 1.4272 га, яка розташована в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області їх власнику ОСОБА_2 в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0374 площею 0.2467 га, яка розташована в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області їх власникам: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належить по Ѕ частині в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути земельну ділянку з кадастровим номером: :01:000:0205 площею 1.4250 га, яка розташована в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області її власнику ОСОБА_3 в належному агротехнічному стані відповідно до акту приймання-передачі земельних ділянок.

Стягнуто з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь позивачів судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що суд дійшов висновку, що позивачі набули права власності на земельні ділянки, які передано в оренду відповідачу, 18 вересня 2020 року, 27 серпня 2020 року, 14 вересня 2020 року після їх державної реєстрації. Отже, саме з цього моменту у позивачів виникло право вимагати сплату орендної плати від відповідача.

Позивачі до суду з позовом про розірвання договорів оренди через систематичну несплату орендної плати звернулися 24 травня 2022 року.

При цьому матеріали справи містять належні та допустимі докази того, що позивачі звертались до відповідача з вимогою про сплату орендної плати після отримання за законом права вимагати її сплати, а саме заяви позивачів з поштовим чеком направлення їх відповідачу 29 квітня 2021 року.

Доказів сплати орендної плати за 2020-2021 роки відповідач не надав, крім того у відзиві на позов не заперечував факту саме несплати орендної плати позивачам за земельні ділянки за останні роки.

Суд вважає, що внесення орендної плати є грошовим зобов`язанням саме відповідача, а тому саме він має докладати зусиль для його виконання. Орендодавці, відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" мають лише право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідачем не надано суду доказів про те, що він приймав заходи щодо своєчасного внесення орендної плати за договорами оренди щороку до 20 грудня.

Відповідачем не надано доказів про те, що позивачі відмовлялись прийняти належне виконання, запропоноване боржником, а саме, отримати орендну плату за 2020, 2021 роки у строки та на умовах, що встановлені договором оренди.

Суд дійшов до висновку, що позивачі довели систематичність несвоєчасної сплати орендної плати відповідачем, що є підставою для розірвання договору оренди землі і в свою чергу тягне припинення дії договорів оренди землі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ТОВ «Агрофірма Корнацьких», оскаржило його в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність доказів, що відповідач приймав заходи щодо своєчасного внесення орендної плати за договорами оренди щороку до 20 грудня та позивачі відмовлялись прийняти належне виконання, запропоноване боржником, а саме, отримати орендну плату за 2020, 2021 роки у строки та на умовах, що встановлені договором оренди.

Проте, вказаний висновок суду першої інстанції спростовується наявними доказами у справі.

Позивачі зазначають, що звертались до відповідача в порядку статті 148-1 ЗК України 29 квітня 2021 року з вимогою виплати орендної плати та надання договорів оренди, але відповіді не отримали.

Скаржник звертає увагу суду, що згідно доданих витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачами було зареєстровано право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами:

:01:000:0067 05 жовтня 2020 року;

:01:000:0374 29 вересня 2020 року;

:01:000:0204 27 серпня 2020 року;

:01:000:0373 27 серпня 2020 року;

:01:000:0205 27 серпня 2020 року;

:01:000:0472 14 вересня 2020 року;

:01:000:0471 18 вересня 2020 року;

:01:000:0068 14 вересня 2020 року;

Таким чином позивачі у встановлений законом строк вимоги частини 3 статті 148-1 ЗК України не виконали.

Крім того, про набуття позивачами права власності на вказані земельні ділянки відповідач дізнався лише при отриманні позову у даній справі.

ТОВ «Агрофірма Корнацьких» після отримання позову з додатками надіслало відповідні листи позивачам щодо отримання орендної плати та підписання додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок.

Також, про незнання ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про зміну власників спірних земельних ділянок свідчать листи, які були адресовані колишнім власникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім цього, слід врахувати вимоги податкового законодавства та правила бухгалтерського обліку, згідно з якими відсутні підстави для нарахування та сплати орендної плати та податку на доходи фізичних осіб стосовно особи, яка не є стороною договору, та ідентифікаційний код якої невідомий.

Оскільки позивачі не повідомили свій ідентифікаційний код, то виплатити їм будь-яку грошову винагороду технічно і юридично є неможливим.

Тобто, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» вживалися заходи щодо та відповідно сплати орендної плати позивачам. Натомість позивачами було проігноровано пропозицію відповідача, що свідчить про умисне ухилення останніх від прийняття від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» належного виконання зобов`язання по договору оренди земельної ділянки.

Водночас судом першої інстанції не було взято до уваги вищенаведене, що і вплинуло на прийняття необґрунтованого рішення.

Судом першої інстанції при розгляді даної цивільної справи був застосований принцип негативного доказування, на недопустимість якого неодноразово вказував Верховний Суд у своїх постановах, чим було істотно порушено принцип змагальності та приписи частини 1 статті 81 ЦПК України, застосовано презумпцію вини Касатора та використано концепцію негативного доказу.

Слід зазначити, що в суді першої інстанції ТОВ «Агрофірма Корнацьких» обґрунтовано заперечувало наведені позивачем факти повідомлення про зміну власників в порядку статті 148-1 ЗК України.

Суд першої інстанції побудував обґрунтування свого рішення не на оцінюванні належності та допустимості доказів позивачів, а на оцінюванні заперечень ТОВ «Агрофірма Корнацьких» проти цих доказів тобто на принципі негативного доказування.

Так, суд першої інстанції визнав чек від 29 квітня 2021 року допустимим доказом повідомлення позивачами відповідача в порядку статті 148-1 ЗК України, проте такий чек свідчить про поштове відправлення, а не про отримання адресатом цього відправлення.

Відповідно до приписів статті 148-1 ЗК України повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Даної вимоги позивачами не було виконано.

Позивачами не були виконані вимоги частини 1 статті 177 ЦПК України, яка імперативно визначає обов`язок позивача додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, оскільки до копії позовної заяви позивачами не було надано копії документів, що підтверджують нібито звернення позивачів до відповідача.

Таким чином позивачами було порушено вимоги частини 1 статті 177 ЦПК України, яка не передбачає права позивача на власний розсуд визначати копії тих документів, які ним будуть чи не будуть додані до копії позовної заяви.

Також скаржник звертає увагу суду на відсутність додатків до позову (чек, повідомлення про вручення, заяви позивачів) у підсистемі «електронний суд», яка забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, органами та установами системи правосуддя, між судом та учасниками судового процесу.

Натомість судом першої інстанції не було взято до уваги вищенаведене, що і вплинуло на прийняття необґрунтованого рішення.

Тим самим суд першої інстанції в порушення принципу змагальності застосував концепцію негативного доказування, чим безпідставно переклав тягар доведення цієї обставини на відповідача та бездоказово визнав доведеними відносно відповідача його нібито повідомлення позивачами, що підтверджується чеком направлення.

У постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 Верховним судом зроблено правовий висновок, яким розтлумачено сутність принципу змагальності та неможливості застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції.

З огляду на викладене в даній цивільній справі суд першої інстанції використав концепцію негативного доказу, внаслідок чого було порушено засади цивільного судочинства, принцип змагальності та порядок доказування, визначений цивільним процесуальним законом.

Отже, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статей 263,265 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів - адвокат Сотська С.О. доводи апеляційної скарги не визнала, просила залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивачі зазначали, що посилання відповідача на недобросовісну поведінку орендодавців є надуманими, оскільки не звільняють відповідача від обов`язку виконувати умови договору оренди землі в частині сплати орендної плати.

Сторони в судове засідання не з`явились, звернувшись при поданні апеляційної скарги з заявою розглядати справу за відсутності представника відповідача та зазначивши у відзиву на апеляційну скаргу про розгляд справи у відсутності позивачів та їх представника. З урахуванням заяв сторін та з огляду на приписи частини 2 статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що за договором оренди землі № 17/КБ від 01 січня 2007 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_5 , як власником земельних ділянок, в особі її представника ОСОБА_10 , орендодавець передала в оренду земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:

:01:000:0067; :01:000:0205;

:01:000:0373; :01:000:0471,

розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 4,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на 50 років з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2056 року. Договір зареєстровано 15 квітня 2008 року в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 05.

За договором оренди землі № 18/КБ від 01 січня 2007 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ОСОБА_6 , як власником земельних ділянок, в особі його представника ОСОБА_10 , в оренду передавались земельні ділянки з наступними кадастровими номерами:

:01:000:0068; :01:000:0204;

:01:000:0374; :01:000:0472,

розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, загальною площею 4,53 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено на 50 років з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2056 року, зареєстровано 15 квітня 2008 року в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 06.

Відповідно до пунктів 9 та 11 вказаних договорів щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785 грн 84 коп.

Орендна плата вноситься орендарем до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області, а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку, площею 2,9432 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0067 та земельну ділянку площею 0,2467 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0374 що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 ;

за позивачем ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку, площею 2,8421 га, кадастровий номер :01:000:0068, земельну ділянку, площею 0,0170 га, кадастровий номер :01:000:0472, земельну ділянку, площею 0,0200 га, кадастровий номер :01:000:0471, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 ;

за позивачем ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку, площею 1,4248 га, кадастровий номер :01:000:0204, та право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,2467 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0373, що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

за позивачем ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку, площею 1,4250 га, кадастровий номер :01:000:0205, та право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,2467 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0373 що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності позивачі зареєстрували своє право власності відповідно до вказаного судового рішення в різні дати на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами, зокрема:

ОСОБА_2 - кадастрові номери :01:000:0204, :01:000:0373 27 серпня 2020 року;

ОСОБА_3 кадастрові номери :01:000:0373, :01:000:0205 27 серпня 2020 року;

ОСОБА_4 кадастрові номери :01:000:0472, :01:000:0068 14 вересня 2020 року;

кадастровий номер :01:000:0471 18 вересня 2020 року;

ОСОБА_1 кадастровий номер :01:000:0374 29 вересня 2020 року; кадастровий номер :01:000:0067 05 жовтня 2020 року.

До позовної заяви позивачі на підтвердження своїх звернень до відповідача додали письмові заяви на ім`я директора ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за адресою АДРЕСА_1 аналогічного змісту, де повідомляють, що внаслідок смерті орендодавців відбулася зміна власника орендованих ділянок та просять нарахувати орендну плату за 2019 2020 роки. В заявах зазначається, що підтверджуючи документи додаються, проте в заяві не зазначається які саме документи додавались до заяв. Також до заяв долучено фіскальних чек Укрпошти про сплату за відправлення 29 квітня 2021 року вказаних заяв.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі»

оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння

і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди

землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,

а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини 1 статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором.

Законом України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01 січня 2013 року, ЗК України було доповнено статтею 148-1.

Отже, станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була чинною стаття 148-1 ЗК України.

Частинами 1, 3 статті 148-1 ЗК України визначено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто датою оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежуватись можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини.

На виконання положень статті 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди.

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 146/350/20, від 28 квітня 2021 року у справі № 341/245/19.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2020 року, яке набрало законної сили 07 серпня 2020 року, визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0472, :01:000:0068, :01:000:0471, :01:000:0374, :01:000:0067 та за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано право власності на земельні ділянки :01:000:0204, :01:000:0373, :01:000:020527 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказані обставини також підтверджені витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Реєстрація права власності на вказані земельні ділянки за позивачами

згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності відбулася з 27 серпня по 10 жовтня 2020 року.

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на надані сторонами докази, колегія дійшла висновку, що у матеріалах цієї справи відсутні докази, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у порядку, визначеному частиною 3 статті 148-1 ЗК України, повідомив ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про набуття права власності на відповідні земельні ділянки у період з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з 2019 року до квітня 2020 року, відтак, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати до відкриття провадження у цій справі.

Позивачі стверджували, що повідомили відповідача про зміну власника земельних ділянок, надіславши за допомогою засобів поштового зв`язку ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відповідні заяви, копії яких долучили до позову.

ТОВ «Агрофірма Корнацький» заперечувала отримання таких заяв.

Аналізуючи зміст наданих заяв встановлено, що ці заяви адресовані за адресою АДРЕСА_1 , проте юридична адреса відповідача АДРЕСА_2 отже, є не зрозумілим на яку адресу були направлені зазначені заяви. Також заяви за своїм змістом не містять даних, зазначених у статті 148-1 ЗК України, а саме, кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки; прізвища, ім`я, по батькові нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). В заяві зазначається про долучення додатків до таких заяв, проте що це за додатки зі змісту заяв встановити неможливо.

Крім того, такі заяви не надсилалися орендарю земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у зв`язку з чим не можливо перевірити факти отримання цих заяв відповідачем.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача про те, що про зміну власників орендованих земельних ділянок товариству стало відомо після звернення позивачів з позовом до суду у цій справі заслуговують на увагу.

До суду з позовом у цій справі позивачі звернулися у травні 2021 року.

Отже, позивачі не подали до суду належних та допустимих доказів звернення до відповідача до травня 2021 року з вимогою про сплату орендної плати та повідомлення про перехід прав та обов`язків за договорами оренди.

Заперечуючи проти заявлених у справі вимог та на підтвердження обставин необізнаності відповідача щодо переходу прав власності на орендовані земельні ділянки у порядку спадкування подав до суду письмові звернення ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо виплати орендної плати від 08 листопада 2021 року на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , колишніх власників орендодавців спірних земельних ділянок, що свідчить про наміри відповідача виконати свій обов`язок по сплаті орендної плати.

У цій справі несплата орендної плати за період з 2019 року до пред`явлення позову мала місце у зв`язку з невиконанням орендодавцями обов`язку, передбаченого частиною 3 статті 148-1 ЗК України.

Таким чином, у справі відсутні докази, які підтверджували б факт виконання позивачами законодавчо визначеного обов`язку, передбаченого частиною 3 статті 148-1 ЗК України, а відповідач заперечує факт повідомлення орендаря про зміну власника спірної земельної ділянки і надання ними даних щодо платіжних реквізитів, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги, оскільки затримка зі сплати орендної плати зумовлена діями орендодавців, які створили перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня

2020 року у справі № 545/262/18 (провадження № 61-47367св18).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції неповно дослідив наявні у справі докази, у зв`язку з чим не дав належної оцінки доводам відповідача та наданим ним доказам згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, неправильно встановив обставини справи визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, внаслідок чого ухвалив судове рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягав застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 2 статті 376 ЦПК України).

За приписами частини 3 статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи наведене, судові витрати у цій справі підлягають перерозподілу.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частини 1, 2 статті 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга по суті вирішених позовних вимог підлягає задоволенню, то витрати позивачів по сплаті судового збору при зверненні з позовом до суду слід віднести за рахунок позивачів, а витрати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за подання апеляційної скарги у розмірі 16 374.61 грн необхідно стягнути з позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з кожного у рівних частках по 4 093,65 грн.

Керуючись статтями 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 серпня 2022 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про: дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0067, :01:000:0205, :01:000:0373, :01:000:0471, укладеного 01 січня 2007 року мiж ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофiрма Корнацьких», зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у державному peєcтpi земель вчинено запис вiд 15 квiтня 2008 року за № 05; дострокове розірвання договору оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :04:000:0068, :01:000:0204, :01:000:0374, :01:000:0472, укладеного 01 січня 2007 року мiж ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофiрма Корнацьких», зареєстрованого у Книзi запису державної реєстрації договорів оренди землі про що в Державному pеєстpi земель вчинено запис вiд 15 квітня 2008 року за № 06; зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» повернути земельні ділянки: з кадастровими номерами :01:000:0067 площею 2,94З2 га, :01:000:0374 площею 0,2467 га ОСОБА_1 ; з кадастровими номерами :01:000:0471 площею 0,200 га, :01:000:0068 площею 2,8427 га, :01:000:0472 площею 0,0170 га ОСОБА_12 ; з кадастровими номерами :01:000:0204 площею 1,4248 га ОСОБА_2 ; з кадастровими номерами :01:000:0373 площею 0,2467 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким належать право власності по 1/2 частці; з кадастровим номером :01:000:0205 площею 1,4250 га ОСОБА_3 відповідно до акту прийому-передачі у належному агротехнічному стані, відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з кожного на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» по 4 093 грн 65 коп судових витрат, понесених на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 09 листопада 2022 року.