Справа № 720/1204/22
Провадження № 2/720/497/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., при секретарі судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно отриманих коштів,

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом в якому зазначив, що ОСОБА_1 в період часу з 25.02.2019 року по 06.10.2021 року проходив службу в поліції на посаді інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції.

ОСОБА_1 16 липня 2021 року був поданий рапорт про звільнення за власним бажанням з 19.07.2021 року, який був зареєстрований в УПП 16.07.2021 року за №9266ВН/41/29-2021.

21.07.2021 року інспектору взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Волошину Р.І. було роз`яснено, що питання про його звільнення зі служби буде розглянуто відповідно до п.68 Положення №114 тобто про те, що особи рядового та начальницького складу. Які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніше як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт.

В ході проведення службового розслідування було досліджено розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП, затвердженої керівництвом управління 01.08.2021, 02.08.2021, з 05.08.2021 на 06.08.2021, з 06.08.2021 на 07.08.2021, 09.08.2021, 10.08.2021, з 13.08.2021 на 14.08.2021, з 14.08.2021 на 15.08.2021, 17.08.2021. Відповідно до розстановок інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП сержант поліції Роман Волошин не вийшов на чергування.

За вказаний період ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення у розмірі 7509 грн. 95 коп..

Представник позивача вважає, що відповідач отримав грошове забезпечення в сумі 7509 грн. 95 коп. без достатньо для цього правових підстав, оскільки згідно з пунктом 8 розділу І Порядку та умов виплати грошового убезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із спеціальними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799, за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

За приписами частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи і потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Представник позивача посилаючись на п.1 частини першої статті 1215 ЦК України вважає, що передбачено, що не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку позивача, а тому враховуючи, що кошти виплачені у зв`язку з рахунковою помилкою просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 7509 грн. 95 коп. та понесені судові витрати.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та зазначив, що у відповідності до висновків службового розслідування від 25.08.2021 року підтверджено його відсутність на роботі з 01.08.2021 року по 28.08.2021 року, однак відсутні будь які матеріали щодо його перебування на службі з 28.08.2021 року по 06.10.2021 року, оскільки відповідно до Наказу департаменту патрульної поліції від 22.09.2021 року №1140 о/с його було звільнено з 06.10.2021 року, на підставі рапорту від 22.09.2021 року.

На його запит Департаментом патрульної поліції надано відповідь від 03.12.2021 року №13-24220/11/5/05-2021 в якій зазначено, що виплата заробітної плати припинено згідно наказу, а на додаткові виплати немає коштів, відповідач вважає, що позивач у своєму листі визнав існування заборгованості по виплатам на період карантину на яких у нього якби немає коштів. Також в наказі про його звільнення було зазначено, що сума відшкодування становить 1445 грн. 12 коп. яка ним була виплачена, будь яких інших виплат чи заборгованості не було зазначено, навпаки позивач заборгував йому грошові виплати на загальну суму близько 41600 грн.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача не використав своє право щодо надання відповіді на відзив.

Представник позивача будучи належним чином повідомлений про день час та місце розгляду справи по суті не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав з підстав зазначених у відзиві, а також додатково пояснив, що його мали би звільнити з роботи у відповідності до вимог трудового законодавства через два тижня після подання ним рапорту про звільнення, а тому він і не виходив на роботу після 01.08.2021 року. Вважає, що гроші виплачені йому правомірно, він не вчиняв ніяких дій щодо отримання заробітної плати, вона виплачена на підставі табелю який був поданий в бухгалтерії керівництвом.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №640 від 23.09.2021 року до сержанта ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

П.2 даного Наказу було вирішено здійснити перерахунок грошового забезпечення, виплаченого йому з 01.08.2021 року до 31.08.2021 року, та припинити виплату грошового забезпечення з 01.09.2021 року.

П.3 даного Наказу було вирішено вжити заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 в судовому порядку надлишкову виплаченого грошового забезпечення за період відсутності його на службі без поважних причин.

П.4 даного Наказу було вирішено ознайомити ОСОБА_1 з наказом під підпис.

З наданих стороною позивача Актів про відсутність на службі оформлені працівниками Департаменту патрульної поліції встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на службі 01.08.2021 року. 02.08.2021 року, 05.08.2021 року, 06.08.2021 року, 09.08.2021 року, 10.08.2021 року, 13.08.2021 року, 14.08.2021 року, 17.08.2021 року, 18.08.2021 року, 21.08.2021 року, 22.08.2021 року, 25.08.2021 року, 26.08.2021 року, 29.08.2021 року, 30.08.2021 року.

Відповідно до Висновку службового розслідування від 25.08.2021 року затвердженого начальником управління патрульної поліції в Чернівецької області Департаменту патрульної поліції Олегом Йосипів було встановлено факт відсутності сержанта ОСОБА_1 на службі 01.08.2021 року та управлінню фінансового забезпечення була дана вказівка здійснити перерахунок грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю останнього на службі з 01.08.2021 року без поважних причин.

Наказом начальника управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції від 28.09.2021 року за №114 о/с було вирішено, що у зв`язку з його звільненням ОСОБА_1 з особового складу патрульної поліції, він зобов`язаний відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився в сумі 1445 грн. 12 коп..

З наданого розрахунку грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин сержанта ОСОБА_1 , вбачається, що йому з 01.08.2021 року по 31.08.2021 року було виплачено 11168 грн. 36 коп., за жовтень місяць сплачено 3658 грн. 41 коп. до повернення визначено 1168.36 3658.41 = 7509.95 грн..

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року N 580-VIII, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Приписами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.91 року N 114 (далі - Положення N 114), передбачено, що це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

Відповідно до п. 10 Положення N 114, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов`язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов`язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Згідно з п. п. "ж" п. 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи рядового і молодшого начальницького складу, звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Згідно п. п. "ж" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою (п. 68 Положення N 114).

Суд зазначає, що нормативно-правові акти, які були прийняті до утворення поліції і не суперечать законодавству про останню, мають застосовуватися, як спеціальні норми права, до правовідносин, що виникають з приводу проходження служби поліцейськими до прийняття відповідних нормативно-правових актів.

Таким чином, оскільки Національна поліція входить до структури Міністерства внутрішніх справ, то в питаннях своєї діяльності та проходження служби працівники поліції, керуються в тому числі і нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ.

Суд зазначає, що вищезазначене виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів Кодексу законів про працю України з підстав поширення дій останнього лише за умови неврегульованості вказаних питань нормами спеціального законодавства.

Спеціальним актом законодавства, нормами якого врегульовані спірні правовідносини та чинним на час їх виникнення є Положення N 114.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що пунктом 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону N 580-VIII передбачено можливість застосування норм Положення N 114 при вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача зі служби в поліції.

Верховний Суд України в постанові від 24 червні 2014 року N 21-241а14 зазначив, що згідно з пунктом 68 Положення N 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Така позиція законодавця, на відміну від загального правила про обов`язок попередити власника чи уповноважений ним орган про звільнення за власним бажанням за два тижні, обумовлена особливим правовим положенням працівника органу внутрішніх справ, що стосується, наприклад, виконання ним обов`язків по забезпеченню безпеки громадян та громадського порядку, здійснення оперативно-розшукових заходів тощо.

Отже, звільнення ОСОБА_1 06.10.2021 року відбулось у відповіднос ті до приписів Положення N 114, а тому заперечення відповідача щодо його неправильного звільнення з роботи суд відхиляє.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 501/2500/15-ц (провадження № 61-4504св18) зазначив, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

У своїй постанові ВС вказує, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце у цій справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних у комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка це результат неправильного застосування правил арифметики, не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні.

Суд враховуючи встановлені по справі обставини вважає, що ОСОБА_1 отримав від Департаменту патрульної поліції спірні грошові кошти у вигляді заробітної плати, їх виплата проведена позивачем добровільно, на підставі табелю виходу на роботу який оформляється відповідальним працівником підписується керівником підрозділу та подається до бухгалтерії, тобто без рахункової помилки та без недобросовісності з боку відповідача, оскільки висновком службового розслідування від 25.08.2021 року затвердженого 25.08.2021 року начальником управління патрульної поліції в Чернівецької області Департаменту патрульної поліції Олегом Йосипів було встановлено факт відсутності сержанта ОСОБА_1 на службі 01.08.2021 року та управлінню фінансового забезпечення була дана вказівка здійснити перерахунок грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю останнього на службі з 01.08.2021 року без поважних причин.

Отже. враховуючи викладене суд дійшов висновку що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 258-273, 280-283, 354 ЦПК України, ст.. 1212,1215 ЦК України, ст. 2,59,77 Закону України "Про Національну поліцію", п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року N 580-VIII, Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.91 року N 114 (далі - Положення N 114), суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 , про стягнення безпідставно отриманих коштів за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.