Номер провадження: 22-ц/813/6912/22
Справа № 523/9385/13-ц
Головуючий у першій інстанції Кремер І.О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування та шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, накладеного ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2013 року.

Обґрунтовуючи вимоги даної заяви представник позивача вказує на те, що 21.06.2013 року у рамках розгляду цивільної справи № 523/9385/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

27.05.2016 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/9385/13-ц за вказаним вище позовом Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким визнано недійсним договір дарування від 02.12.2012 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., зареєстрований у реєстрі № 1233, визнано недійсним шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований Другим суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 192, вважати власником квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 27,56 кв.м., житловою 12,3 кв.м. ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним залишено без змін.

Постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 26.06.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.05.2017 року залишено без змін. Поновлено виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року.

Оскільки, на даний час спір вирішено по суті, потреба в заходах забезпечення позову відпала і є необхідність поновлення реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 задля оформлення права власності на квартиру за ОСОБА_2 в порядку спадкування, позивач просить суд задовольнити дану заяву та постановити ухвалу, якою скасувати, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2013 року захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житлову квартиру, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Суворовского районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, накладеного ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2013 року задоволено. Скасовано, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21 червня 2013 року в межах розгляд цивільної справи №523/9385/13 захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 28 вересня 2022 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повне судове рішення виготовлено 10 жовтня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 523/9385/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним та визнання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 недійсним.

21.06.2013 року у рамках розгляду даної цивільної справи ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на житлову квартиру АДРЕСА_1 .

27.05.2016 року за результатами розгляду цивільної справи № 523/9385/13-ц за вказаним вище позовом Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким визнано недійсним договір дарування від 02.12.2012 року укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Р.Ю., зареєстрований у реєстрі № 1233, визнано недійсним шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрований Другим суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 192, вважати власником квартири, що розташована за адерсою АДРЕСА_2 , загальною площею 27,56 кв.м., житловою 12,3 кв.м. ОСОБА_4 .

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним залишено без змін.

Постановою Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 26.06.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16.05.2017 року залишити без змін. Поновлено виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року.

Із долученого до матеріалів справи копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 7666223 від 07.08.2013 року вбачається, що на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2013 року накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме квартира, об`єкт житлової нерухомості, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , особа, в інтересах якої накладено обтяження - ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_3 у поданій заяві вказує на те, що станом на сьогоднішній день рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року набуло законної сили, спір вирішено по суті, потреба в заходах забезпечення позову відпала і є необхідність поновлення реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_4 задля оформлення права власності на квартиру за ОСОБА_2 в порядку спадкування, однак, арешт, накладений ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 21.06.2013 року по сьогоднішній день не знятий.

Відповідно до п. п.1-4 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, судом враховано той факт, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 року набрало законної сили, а тому слід скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду від 21.06.2013 року в межах розгляду цивільної справи № 523/9385/13.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надала.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 10 жовтня 2022 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк