Справа №461/4304/22
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2022 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Євтушенко В.Ю.
за участю: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівська міська рада, в якому просить стягнути з відповідача Галицької районної адміністрації Львівської міської ради вартість будівельних робіт разом із вартістю витрачених будівельних матеріалів, проведених при забудові об`єму горища мансардного поверху над квартирою АДРЕСА_2 в сумі 367 664,00 грн.
Обґрунтовуючи позов покликається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_3 , яка складається з двох кімнат житловою площею 26,7 кв.м., кухні і вигод загальною площею 45,6 кв.м., в якій позивач проживає разом із своєю сім`єю у кількості 6-ти осіб. Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (надалі Галицька PA JIMP) № 931 від 28.09.99 р. позивачу було дозволено розширити свою квартиру за рахунок площі горища, що знаходиться над моєю квартирою, а Розпорядженням Галицької PA JIMP від 05.05.2000 року № 491 «Про розгляд заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_4 », виданого на підставі висновку міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 5 від 08.02.2000р.) та рішення Львівської міської ради № 158 від 21.04.2000р. «Про порядок надбудови та переобладнання горищ будинків на мансардні поверхи у м.Львові», позивачу було дозволено провести розширення його квартири за рахунок площі горища над квартирою АДРЕСА_4 і суміжною квартирою АДРЕСА_5 . Позивач зазначає, що з часу видачі вказаного розпорядження він за свій рахунок здійснив ремонт та надбудову площі горища над квартирами АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5 . У подальшому, розпорядженням Галицької РА ЛМР № 554 від 21.08.2009 року «Про розгляд протесту прокурора Галицького району м. Львова від 26.06.2009 року № 195» скасовано розпорядження голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000 року «Про розгляд заяв гр-н ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ». Вважає, що непослідовними діями Галицької РА ЛМР, яка надала ОСОБА_1 дозвіл на надбудову, а в подальшому такий скасувала, позивачу завдано майнову шкоду у вигляді витрат, які він поніс при виконанні вищевказаних робіт, а тому просить позов задоволити і стягнути з відповідача вказані збитки.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, з мотивів наведених у ньому. Просили позов задовольнити.
Представник відповідача ГРА ЛМР Бойчук Ю.Р. в судовому засіданні позов заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що, станом на день подачі відзиву, розпорядження голови Галицької районної адміністрації ЛМР №554 від 21.08.2009 року «Про розгляд протесту прокурора Галицького району м. Львова від 26.06.2009 року №195» є чинним. Зазначає, що позивачем до позовної заяви не долучено жодних документів, які б свідчили про заподіяну позивачу шкоду з боку Галицької районної адміністрації ЛМР, а також звертає увагу на те, що з Галицької районної адміністрації на користь позивача ОСОБА_1 вже було стягнуто 150 000 тис. грн. матеріальної шкоди, 12 000 тис. грн. витрат за проведення експертизи, а також ще 3 835 тис. матеріальної шкоди і вказані рішення Галицькою районною адміністрацією ЛМР було виконано у повному обсязі. Вважає, що сума, яка зазначена позивачем у даній справі, нічим не підтверджена та необґрунтована. У зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи пояснень на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .
Розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 931 від 28.09.1999 року «Про технічну можливість розширення квартири АДРЕСА_3 », яке винесено на підставі висновку міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 35 від 14.09.1999 року), позивачу надано дозвіл на надбудову за рахунок площі горища над його квартирою АДРЕСА_3 .
Розпорядженням голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000 року «Про розгляд заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_4 », яке було видано на підставі Висновку міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 5 від 08.02.2000 року) та рішення Львівської міської ради № 158 від 21.04.2000 року «Про порядок надбудови та переобладнання горищ будинків на мансардні поверхи у м. Львові» ОСОБА_1 дозволено провести розширення квартири АДРЕСА_3 за рахунок площі горища з влаштуванням квартири в двох рівнях згідно з поданими проектними пропозиціями та провести надбудову над квартирою АДРЕСА_4 та суміжною квартирою АДРЕСА_5 .
Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2003 року власник квартири АДРЕСА_5 гр. ОСОБА_5 помер і його квартиру шляхом оформлення Договору купівлі-продажу придбала гр. ОСОБА_6
26.06.2009 року прокурор Галицького району м. Львова за клопотанням ОСОБА_6 виніс протест за № 195 «Про розгляд заяв гр. ОСОБА_1 і гр. ОСОБА_5 з вимогою до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради скасувати своє розпорядження № 491 від 05.05.2000 р. «Про розгляд заяв Забавського та ОСОБА_7 ».
Розпорядженням Галицької РА ЛМР № 554 від 21.08.2009 року «Про розгляд протесту прокурора Галицького району м. Львова від 26.06.2009 року № 195 було скасовано розпорядження голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000 року «Про розгляд заяв гр-н ОСОБА_1 , ОСОБА_4 », яким позивачу було надано дозвіл на забудову горища.
Після скасування Галицькою РА ЛМР розпорядження Голови ГА ЛМР № 491 від 05.05.2000 р. департамент містобудування Львівської міської ради виніс наказ № А-162 від 30.05.11. «Про затвердження гр. ОСОБА_6 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту перепланування квартири АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок частини простору горища та влаштування тераси».
На підставі даного наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради винесло свій наказ № 1627-Ж-Г від 13.07.12. «Про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 ».
Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до п.3.5.7 Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 01.11.2016 року №977 «Про затвердження Положень про районні адміністрації Львівської міської ради та їх структур» (зі змінами) голова районної адміністрації видає у межах компетенції районної адміністрації розпорядження, вносить в них зміни та доповнення, організовує їх виконання.
Позивач стверджує, що непослідовними діями Галицької РА ЛМР йому завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат, які він поніс при виконанні робіт, а саме: по всій площі мансардного поверху знято утеплюючий шар глини та влаштоване нове облегшене керамзито-бетонне покриття; на мансардний поверх заведено і підключено електропроводку, водопостачання, опалення, каналізацію, інтернет, кабельне телебачення; замінено всі аварійні елементи крокв та стійок конструкцій даху; змонтовано перегородки з гіпсокартонних плит; влаштовано сходовий марш на ансардний поверх; замінено покрівлю з оцинкованої рифленої бляхи.
Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Галицького районного суду м. Львова з позовною заявою про визнання розпорядження Галицької районної адміністрації №554 від 21.08.2009 року «Про розгляд протесту прокурора Галицького району м. Львова від 26.06.2009 року №195» незаконним.
05.10.2010 року рішенням Галицького районного суду м. Львова відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви.
07.02.2011 року ухвалою Апеляційного суду Львівської області рішення Галицького районного суду м. Львова залишено без змін.
20.05.2011 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження.
Таким чином, станом на сьогодні розпорядження голови Галицької районної адміністрації ЛМР №554 від 21.08.2009 року «Про розгляд протесту прокурора Галицького району м. Львова від 26.06.2009 року №195» є чинним.
Позивач вказує, що вина Галицької РА у заподіянні йому збитків має місце незалежно від законності або незаконності винесеного розпорядження голови Галицької РА ЛМР та вважає, що своїми діями Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, задовільняючи протест прокуратури, завдала йому матеріальну шкоду у вигляді витрат, які позивач поніс при виконанні вищевказаних робіт на суму 367 664,00 гривень.
При визначенні розміру збитків позивач покликається на висновок експерта у справі №461/7995/19 від 10.08.2020.
Як вбачається з даного висновку експерта №016/20 від 10.08.2020 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 461/7995/19, за час винесення розпорядження голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000 року «Розгляд заяв ОСОБА_1 , ОСОБА_4 » і до його скасування 21.08.2009 року позивач здійснив наступні будівельні роботи: по всій площі мансардного поверху знято утеплюючий шар глини та влаштовано нове облегшене незалежне керамзито-бетонне перекриття по металевим балкам, встановлено перегородки з гіпсокартонних плит, влаштовано нове облегшене дерев`яне перекриття над мансанрдними приміщеннями з утепленням мінераловатними плитами, замінено всіх аварійні елементи крокв та стійок конструкцій даху, виконано роботи по заміні покрівлі з оцинкованої рифленої бляхи.
Відповідно до висновку експерта № 016/20 від 10 серпня 2020 року вартість будівельних робіт (разом із вартістю витрачених будівельних матеріалів), проведених при забудові площі горища мансардного поверху над квартирою АДРЕСА_5 на підставі розпорядження голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000 р. по АДРЕСА_6 по об`ємах розрахованих згідно Робочого проекту станом на сьогоднішній день становить 521,499 грн. (п`ятсот двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто дев`ять грн.).
При цьому, вартість будівельних робіт (разом із вартістю витрачених будівельних матеріалів), проведених при забудові площі горища мансардного поверху над квартирою АДРЕСА_5 на підставі розпорядження голови Галицької РА ЛМР № 491 від 05.05.2000р. по АДРЕСА_6 по об`ємах розрахованих згідно Робочого проекту станом на 01.01.2009 рік становить 153 835 грн. (сто п`ятдесят три тисячі вісімсот тридцять п`ять грн.).
Згідно з положеннями частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до положено статті 1192 ЦК України (в редакції чинній на момент заподіяння позивачку збитків) з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що пред`являючи позов, ОСОБА_1 просить суд стягнути на його користь завдані збитки, а саме реальні збитки, тобто ті кошти, які були витрачені ним на проведену реконструкцію квартири, яка була закінчена в 2009 році.
Відтак, відшкодуванню підлягають заподіянні збитки станом саме станом на 2009 рік.
Як було встановлено судом, згідно висновку експерта № 016/20 від 10 серпня 2020 року, вартість будівельних робіт станом на 01 січня 2009 рік становить 153 835 грн.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 грудня 2020 року стягнуто з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 150 000,00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 грудня 2021 року стягнуто з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 185 750,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 травня 2022 року рішення Галицького районного суду м.Львова від 24 грудня 2021 року скасовано, та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Галицької районної адміністрації на користь ОСОБА_1 різницю, а саме 3 835 (три тисячі вісімсот тридцять п`ять) грн.

Тобто, під час розгляду справи встановлено, що на користь ОСОБА_1 було стягнуто 153 835 грн. і вказані рішення були виконані у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до правил ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність вищевказаних обставин.

З огляду на викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та їх зміст, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає, що вимоги позивача не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, є необґрунтованими, та такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, такі витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівська міська рада про відшкодування збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.11.2022.

Суддя Волоско І.Р.