ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 616/560/20 Номер провадження 22-ц/814/3177/22Головуючий у 1-й інстанції Риков М.І. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Хіль Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 червня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в особі Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Куп`янська районна державна адміністрація Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020року позивач звернулася до суду з позовом до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади в особі Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького (на даний час Куп`янського) району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Куп`янська районна державна адміністрація Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що її батько ОСОБА_2 24 квітня 1957 року був прийнятий на роботу у Дорошенківське відділення радгоспу Олександрівський і працював там постійно. З 01 квітня 1975 року був переведений з радгоспу Олександрівський до радгоспу Підсереднє на підставі наказу № 69 від 31 березня 1975 року. 27 квітня 1975 року був звільнений з роботи в радгоспі Підсереднє у зв`язку із виходом на пенсію за віком. При цьому її батько залишався бути членом господарства радгоспу Підсереднє.

Після реформування радгоспу Підсереднє у ВАТ «Підсереднє», ОСОБА_2 отримав іменний сертифікат за № 0890 від 18 липня 1997 року, що є документом сумарного володіння простими іменними акціями, номінальною вартістю 3160 грн.

Вказує також, що прізвище батька позивача також є у Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю № 708.

Після звернень у відповідні організації із заявами позивач з`ясувала, що прізвище батька все таки внесено до списку, але Великобурлуцькою районною державною адміністрацією у червні 2000 року не було внесено його прізвище до книги реєстрації та видачі сертифікатів.

Відповідно до розпорядження Великобурлуцької районної державної адміністрації № 384 від 07 червня 2000 року «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах ВАТ «Підсереднє» пунктом 1 зазначено, затвердити розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по ВАТ «Підсереднє» та у пункті 2 зазначено, що кількість осіб, які мають право на земельну частку становить 836 чоловік. Вартість земельної частки (паю) становить 22 380 грн 50 к. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 6,49 га.

У лютому місяці 2003 року за ініціативою комісії по розпаюванню землі власника земельних ділянок були надані довідки про фактичну реєстрацію сертифікатів. На адресу позивачки такої довідки не надходило.

Враховуючи той факт, що позивачка є донькою покійного батька ОСОБА_2 та є спадкоємицею першої черги, вважає, що має право на земельну частку (пай) в розмірі 6,49 умовних кадастрових гектарах в землях колишнього ВАТ «Підсереднє» Великобурлуцького району Харківської області, яка повинна була належати її батькові ОСОБА_2 .

Позивач просила суд визнати за нею право в порядку спадкування після смерті її батька ОСОБА_2 , на земельну частку (пай) в розмірі 6,49 умовних кадастрових гектарах в землях колишнього ВАТ «Підсереднє» Куп`янського (колишнього Великобурлуцького) району Харківської області.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 червня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Великобурлуцької об`єднаної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в особі Великобурлуцької селищної ради Куп`янського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору-Куп`янська районна державна адміністрація Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовлено.

З рішенням місцевого суду не погодилась позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить суд рішення місцевого суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що місцевим судом належним чином не були досліджені надані позивачем докази, що призвело до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що прізвище батька позивача є у Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю № 708, що на думку позивача доводить право спадкодавця на отримання права на земельний пай.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Дорошенкове, Великобурлуцького району, Харківської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 26).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

Встановлено, що ОСОБА_2 23 квітня 1957 року був прийнятий на роботу у Дорошенківське відділення радгоспу Олександрівський. З 01 квітня 1975 року переведений з радгоспу Олександрівський до радгоспу «Підсереднє» на підставі наказу №69 від 31 березня 1975 року.

27 липня 1976 року був звільнений з роботи в радгоспі Підсереднє у зв`язку із виходом на пенсію за віком, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_2 від 31 липня 1962 року (а.с.19).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області від 24.05.2019 року № 05-13/937 ОСОБА_2 згідно архівної справи, перебував на пенсії за віком з 15 червня 1976 року по 26 січня 2000 (дату смерті) (а.с.22).

Відповідно до іменного сертифікату акцій за № 0890 І.П. був власником 20650 акцій загальною номінальною вартістю 3 600 грн. Іменний сертифікат акцій виданий 18 липня 1997 року (а.с.21).

Відповідно до листа директора ПрАТ «Підсереднє», ВАТ «Підсереднє» засновано відповідно до рішення Регіонального Фонду державного майна України по Харківській області від 20 листопада 1996 року № 2357-ІІ шляхом перетворення державного підприємства бурякорадгосп «Підсереднянський» у відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996о. та постанови Кабінету Міністрів України № 1099 від 11.09.1996р. «Про затвердження Порядку перетворення у процесі приватизації державних орендних підприємств і підприємств зі змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства» та іншого чинного законодавства.

ВАТ «Підсереднє» є правонаступником державного підприємства бурякорадгосп «Підсереднянський». З метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-ІV від 17.09.2008 року, рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Підсереднє» від 14.04.2011 року змінено назву товариства на публічне акціонерне товариство «Підсереднє». Публічне акціонерне товариство «Підсереднє» є правонаступником відкритого акціонерного товариства «Підсереднє».

З метою приведення у відповідність Закону України «Про акціонерні товариства» із змінами, а саме у зв`язку з тим, що товариство не відповідає вимогам щодо включення акцій товариство до біржового реєстру (вимоги визначені розділом ІV п.3 Рішення НКЦПФР № 1688 від 22.22.2012р. Про затвердження Положення про функціонування фондових бірж), рішенням загальних зборів акціонерів Товариства від 29 квітня 2017 року, Статут Товариства викладено у новій редакції та змінено назву Товариства на Приватне акціонерне товариство «Підсереднє». Приватне акціонерне товариство «Підсереднє» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Підсереднє» (а.с.30).

29 лютого 2000 року відповідно до рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Підсереднянської сільської Ради народних депутатів прийнято рішення про передачу у колективну власність ВАТ «Підсереднє» Підсереднянської сільської ради земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 23 березня 2000 року ВАТ «Підсереднє» Підсереднянської сільської ради було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-07-00-000736, згідно з яким Підсереднянської сільською радою народних депутатів Великобурлуцького району Харківської області передано ВАТ «Підсереднє» Підсереднянської сільської ради у колективну власність землю для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 33-38).

Згідно інформації відділу у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_2 включено до списку громадян-членів ВАТ «Підсереднє» за № 708, згідно з державним актом на право колективної власності на право колективної власності на землю, виданого ВАТ «Підсереднє» серія ХР № 07-00-000736, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 23 березня 2000 року за № 18 (а.с.32).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 05 квітня 2019 за вих. № Г-342/0/11-467/0/21-19 вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по ВАТ «Підсереднє» відсутня інформація щодо реєстрації сертифікату на ім`я ОСОБА_2 (а.с.31).

Станом на 01.01.2013 року згідно Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності або право користування (оренди) на земельну ділянку, що зареєстрована за ОСОБА_2 у відділі у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не обліковуються, що підтверджується листом Відділу у Великобурлуцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03 липня 2019 року вих. № Г-17/0-0.23,15-17/136-19 (а.с.28).

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_2 відсутній в уточненому списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства затвердженого загальними зборами ВАТ «Підсереднє» від 21.01.2000 р., які мають право на одержання земельного сертифікату земельну частку (пай).

Інформація щодо виділення ОСОБА_2 в натурі (на місцевості) земельної ділянки взамін вищевказаної земельної частки (паю) відсутня. Сертифікат про право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не отримував.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд вказав, що батько позивача ОСОБА_2 , хоч і був включений у список Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю № 708,саме на момент отримання ВАТ «Підсереднє» Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР -07-00-000736 ОСОБА_2 не був членом ВАТ «Підсереднє», оскільки помер раніше ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року (далі - Указу Президента № 720/95) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

У пункті 2 Указу Президента № 720/95 зазначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Частиною дев`ятою статті 5 ЗК України 1990 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право.

У частині другій статті 23 ЗК України 1990 року зазначено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 147/294/18 (провадження 61-20292св19), від 21 липня 2021 року у справі № 933/670/20 (провадження № 61-4189св21), від 29 вересня 2021 року у справі № 686/14921/19 (провадження № 61-3107св20), від 22 грудня 2021 року справа №285/3253/20 (провадження 61-2204св21).

Встановивши обставини справи, а саме, що 23.03.2000 ВАТ «Підсереднє»видано державний акт на право колективної власності на землю, місцевий суд вірно звернув увагу на те, що на момент видачі зазначеного вище державного акта спадкодавець ОСОБА_2 помер.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 на момент одержання ВАТ «Підсереднє»державного акта на право колективної власності на землю не був його членом, то право на земельну частку (пай) у нього не виникло, а отже таке право не може входити і до спадкової маси.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а отже колегією суддів не беруться до уваги.

Інші доводи скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову. Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючисьст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

Л.М. Хіль