Номер провадження 2/754/1344/22
Справа №754/858/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2022 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.04.2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № 3.08042386. Згідно п. 1.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 90 000 доларів США на строк користування 180 місяців, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування в розмірі 12.99 % річних. Пунктом 6.1.1. Кредитного договору Кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів Позичальника. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачам кредитні кошти в сумі 90 000 доларів США, а відповідачі отримали зазначені кошти. 13.02.2019 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір № 347К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, яким було відступлено право вимоги по Кредитному договору (Додаток №1). 13.02.2019 року відповідно до Додатку № 1 до Договору № 347К про відступлення (купівлі-продажу і вимоги від 13.02.2019 року - Загальна сума заборгованості складає 111 560,65 доларів США (сума заборгованості за основним зобов`язанням - 72 626,56 доларів США та сума заборгованості за нарахованими процентами - 38 934,09 доларів США). 05.06.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05/06/19, умовами якого частково відступлено права вимоги, а саме в розмірі 4 462,43 доларів США, що еквівалентно 121 408,89 грн. по курсу НБУ станом на 05.06.2019 року. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідачі кредит та відсотки за кредитом у повному обсязі не сплатили, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 4462,43 дол. США та судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 19, 274 ЦПК України справа за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2020 року зупинено провадження по цивільній справі 754/858/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі 754/10430/20 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Платинум Банк», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , про визнання недійсним договорів відступлення прав вимоги.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.06.2022 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідачі у встановлений судом строк не надали до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві просить розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідачів та відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідачів та відповідачів, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

21.04.2008 року між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» (правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Платинум Банк») та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено Договір про іпотечний кредит № 3.08042386.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору Кредитор надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 90 000 доларів США на строк користування 180 місяців, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його користування в розмірі 12.99 % річних.

Пунктом 6.1.1. Кредитного договору Кредитор має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів Позичальника. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачам кредитні кошти в сумі 90 000 доларів США, а відповідачі отримали зазначені кошти.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

13.02.2019 року між ПАТ «Платинум Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір № 347К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, яким було відступлено право вимоги по Кредитному договору (Додаток №1).

13.02.2019 року відповідно до Додатку № 1 до Договору № 347К про відступлення (купівлі-продажу і вимоги від 13.02.2019 року - Загальна сума заборгованості складає 111 560,65 доларів США (сума заборгованості за основним зобов`язанням - 72 626,56 доларів США та сума заборгованості за нарахованими процентами - 38 934,09 доларів США).

05.06.2019 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05/06/19, умовами якого частково відступлено права вимоги, а саме в розмірі 4 462,43 доларів США, що еквівалентно 121 408,89 грн. по курсу НБУ станом на 05.06.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачі не надали своєчасно Банку, а потім правонаступникам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачі зобов`язання за вказаним вище договором не виконали.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Так, у відповідачів виникла заборгованість перед ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 4462,43 дол. США.

На даний час відповідачі продовжують ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашають.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідачі умови укладених договорів належним чином не виконують, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачують, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 4462, 43 дол. США, що еквівалентно 163 184, 82 грн. по курсу НБУ станом на 17.10.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 214,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 509, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 599, 610, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1082, 1084 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за іпотечним договором № 3.08042386 від 21.04.2008 року в розмірі 4462, 43 дол. США, що еквівалентно 163 184, 82 грн. по курсу НБУ станом на 17.10.2022 року та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 214,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений 02 листопада 2022 року.

Суддя О.В. Лісовська