Справа № 465/3861/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2622/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

24 жовтня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задоволено.

Встановлено нікчемність попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна і отримання завдатку від 29.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Застосовано наслідки нікчемності попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна і отримання завдатку від 29.12.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000 (п`ять тисяч) доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1244,50 грн. (одну тисячу двісті сорок чотири гривні 50 копійок) сплаченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним відмовлено.

18 жовтня 2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року.

Апелянт просить поновити строк на оскарження зазначеного рішення, оскільки про наявність такого йому стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вказує на те, що ні він, ні його представник, адвокат Сенько М.М., в судовому засіданні 28 вересня 2021 року присутніми не були. Копія рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року ні йому, ні його представнику судом не надсилалася. Копію оскаржуваного рішення він ( ОСОБА_1 ) отримав лише 05 жовтня 2022 року. Зазначає, що з 11 травня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні. Крім того, його представник, адвокат Сенько М.М., який подавав заперечення на позовну заяву, відзив на позовну заяву та зустрічний позов служить в складі Збройних Сил України.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, судом ухвалено рішення 28 вересня 2021 року, повний текст такого складено 11 жовтня 2021 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 подано 18 жовтня 2022 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Отже, виходячи з аналізу частини другої статті 358 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, особа, яка подає скаргу має довести, а апеляційний суд перевірити наявність випадків передбачених пунктами 1-2 вказаної норми.

З матеріалів апеляційної скарги не убачається передбачених ч.2 ст. 358 ЦПК України обставин, відповідно до яких у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення суд мав би вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

При цьому, апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 є позивачем за зустрічним позовом у даній справі, а тому ОСОБА_1 та його представник були обізнані про наявність спору в суді. Також в оскаржуваному рішенні суду зазначено: «за участі представника відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 », що свідчить про те, що ОСОБА_1 та його представник були повідомлені про розгляд даної справи та брали у ній участь. Крім того, оскаржуване рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено 18 жовтня 2021 року.

Апелянтом не наведено непереборних обставин, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу своєчасно, з урахуванням обізнаності про розгляд справи судом першої інстанції, принаймні до спливу 1 року з дня складення повного тексту судового рішення.

Частина 2 ст. 358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини

вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» рішення від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» рішення від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

ЄСПЛ у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність апелянта не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом першої інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

З урахуванням того, що ч. 2 ст. 358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення і з матеріалів справи не вбачається обставин, визначених п.1, п.2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 24 жовтня 2022 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра