Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 листопада 2022 року м. Шаргород

Справа №152/1002/22

Провадження №2/152/313/22

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

розглянувши в залі суду в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1.Виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з означеним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції у Вінницькій області 04.05.2016 року за актовим записом №23.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2016 року він уклав шлюб з відповідачем.

Від шлюбу він та відповідач мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що впродовж останнього часу шлюбні відносини між ним та відповідачем припинилися, вони перестали розуміти та любити один одного.

Він та відповідач однією сім`єю не проживають понад шість місяців, спільного господарства не ведуть.

Позивач вважає, що шлюб існує формально, а збереження сім`ї є неможливим.

На примирення з відповідачем позивач не згоден, наполягає на розірванні шлюбу.

2. Виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом на подання відзиву на позов та не подала до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм чинного ЦПК України, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.10.2022 року (а.с.14-15), яку отримала 12.10.2022 року, що вбачається із розписки (а.с.16).

Натомість, відповідач ОСОБА_2 12.10.2022 року подала до Шаргородського районного суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити у позові з підстав наявності у шлюбі з відповідачем малолітньої дитини, яка не досягла одного року з моменту народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дану обставину позивач ОСОБА_1 не повідомив суду у своїй позовній заяві, не долучивши відповідного свідоцтва про народження дитини. Розгляд справи просить провести у її відсутності, у зв`язку з неможливістю прибуття до суду (а.с.18).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

2. Відповідач ОСОБА_2 12.10.2022 року подала до Шаргородського районного суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та просить відмовити у позові з підстав наявності у шлюбі з відповідачем малолітньої дитини, яка не досягла одного року з моменту народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, відповідач просить приєднати до матеріалів справи копію свідоцтва про народження малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд справи відповідач просить провести у її відсутності (а.с.18).

Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, відповідач до суду не подавала.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 11.10.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 03.11.2022 року без повідомлення (виклику) сторін; роз`яснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки; запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, а у випадку визнання позовних вимог заяву про визнання позовних вимог (а.с.14-15).

2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.10.2022 року.

Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд означеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами.

Відповідачем відзив на позов у встановлений судом строк не подано, разом з тим подано заяву, у якій ОСОБА_2 просить відмовити у позові з підстав наявності у шлюбі з відповідачем малолітньої дитини, яка не досягла одного року з моменту народження (а.с.18).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.8 ст.178 ЦПК України.

3. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2016 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.2).

Відповідач ОСОБА_2 заперечує щодо розірвання шлюбу, що вбачається із поданої до Шаргородського районного суду заяви від 12.10.2022 року (а.с.18).

Статтею 56 СК України встановлено, що примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач та відповідач від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.21).

Станом на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про розірвання шлюбу та на час розгляду справи дитина сторін ОСОБА_4 не досягла одного року.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Пунктом 5 ч.4 ст.185 ЦПК України передбачено, що позовна заява про розірвання шлюбу повертається судом, якщо її подано під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених Сімейним кодексом України.

Проте, позивач ОСОБА_1 не зазначив у позовній заяві про розірвання шлюбу та не додав до позову доказів про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дитини ОСОБА_4 , батьком якої він є, тому суд, не будучи повідомленим про вказану обставину, не виконав імперативний припис пункту 5 ч.4 ст.185 ЦПК України, та не повернув позовну заяву позивачеві.

Однак, позивач, звертаючись до суду, не зазначив про народження дитини, і таким чином, уникнув повернення судом його позовної заяви та домігся відкриття провадження у справі.

Обставини, які перешкоджають розірванню шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , а саме, наявність у сторін спільної малолітньої дитини, яка не досягла одного року, стали відомі суду після відкриття провадження у справі, зокрема, із поданої заяви відповідача від 12.10.2022 року та доданої до неї копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 .

Також, судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не додано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність обставин, з якими СК України пов`язує право одного з подружжя пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, зокрема, не доведено факту вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо нього або їх новонародженої дитини, а також не доведено факту визнання батьківства щодо новонародженої дитини сторін іншою особою, не надано копії судового рішення, яким відомості про нього як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини ОСОБА_4 .

Отже, з огляду на те, що позивач, всупереч обмеженням, встановлених законом, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, однак не довів обставин, за наявності яких такий позов може бути пред`явлений, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частинами 2, 4 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства, враховуючи передбачені законом обмеження щодо пред`явлення позову про розірвання шлюбу протягом одного року після народження дитини, беручи до уваги те, що позивачем не додано до позовної заяви доказів, які надають йому право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу протягом одного року після народження дитини, суд приходить до висновку, що у позові про розірвання шлюбу слід відмовити.

Вказана обставина не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу після досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однорічного віку, або у випадку доведення належними, допустимими та достатніми доказами факту вчинення відповідачем протиправної поведінки, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо нього або дитини, а також доказів визнання батьківства щодо дитини іншою особою або якщо за рішенням суду відомості про позивача як батька дитини виключено із актового запису про її народження.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 178, 185, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 17.12.2020 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Шаргород Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області 26.05.2016 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Повне рішення складено 03.11.2022 року.

Суддя: