Справа № 702/595/22
Провадження № 2-з/702/23/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

04.11.2022 м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Жежер Ю.М., розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Юлія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати та зобов`язання вчинити дії.

Разом із позовною заявою позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову.

Підставою для забезпечення позову вважає те, що він, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобов`язання повернути земельну ділянку та зобов`язання виплатити орендну плату.

Відповідачем у справі є селянське (фермерське) господарство «Юлія», , місцезнаходження: 19132, вул. Миру, 63, с. Шабастівка, Монастирищенська міська громада, Уманський район, Черкаська область. Він є власником земельної ділянки площею 2,111 га, кадастровий номер :03:001:0043.

21.05.2018 між ним, ОСОБА_1 та селянським (фермерським) господарством «Юлія», було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки.

Оскільки відповідач систематично не платить йому орендну плату, то він має намір в подальшому самостійно використовувати земельну ділянку.

Відповідач продовжує обробляти земельну ділянку до 2023 врожайного року. Своїми діями, а саме проведенням землеобробних робіт, відповідач продовжує порушувати його права, як власника земельної ділянки, а також ускладнює виконання майбутнього рішення суду у цій справі в частині зобов`язання повернути йому земельну ділянку та унеможливлює ефективний захист та поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Мета забезпечення позову - уникнення в майбутньому спорів про належність урожаю 2023 року та послідуючих років, про проведення взаєморозрахунків та врахування вартості проведених робіт, відшкодування збитків тощо.

Для ефективного захисту його порушених прав вважає за доцільне застосування заходу забезпечення позову у виді заборони відповідачу вчиняти будь-які дії та виконувати будь-які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної йому земельної ділянки.

Крім того, йому відомі випадки, коли відповідач укладав та реєстрував договори суборенди спірної земельної ділянки з метою утруднити розв`язання спору в судовому порядку, зокрема в частині повернення йому земельної ділянки.

Для запобігання цьому вважає за необхідне поставити питання про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів здійснювати будь - які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 2,1111 га, кадастровий номер :03:001:0043 власником якої є ОСОБА_1 .

Передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового зустрічного забезпечення відсутні.

Просить забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії та виконувати будь - які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної йому земельної ділянки площею 2,111 га, кадастровий номер :03:001:0043, яка розташована на території села Шабастівка Монастирищенської міської громади Уманського району Черкаської області (раніше територія Шабастівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області), а також шляхом заборони державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів здійснювати будь - які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 2,1111 га, кадастровий номер :03:001:0043, власником якої є ОСОБА_1 . Заходи зустрічного забезпечення не вживати.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 196 від 08.02.2016 є власником земельної ділянки площею 2,1111 га, кадастровий номер :03:001:0043, яка розташована на території Шабастівської сільської ради та призначена для товарного сільськогосподарського виробництва, право власності зареєстроване 09.02.2016 за № 13230959, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 311799210 від 06.10.2022.

Відповідно до цього ж витягу 29.05.2018 було зареєстровано договір оренди землі серія та номер: б/н від 21.05.2018.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з`ясувати відомості про особу позивача та про належність йому майна, про відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборони вчиняти будь-які дії та виконувати будь - які роботи, пов`язані з обробкою та використанням належної йому земельної ділянки та заборони державним реєстраторам (нотаріусам) та іншим посадовим особам, які відповідно до закону наділені повноваженнями державних реєстраторів здійснювати будь - які реєстраційні дії стосовно державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо його земельної ділянки.

Даний вид забезпечення позову застосовується у разі необхідності обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору. При цьому не допускається заборона дій, вчинення яких не утруднює виконання рішення в майбутньому.

Судом встановлено, що між сторонами наявний спір щодо користування земельною ділянкою на підставі договору оренди, а саме позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, повернути земельну ділянку та стягнути заборгованість по виплаті орендної плати.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» звертає увагу судів на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Приймаючи до уваги специфіку об`єкта, щодо якого позивач просить вжити заборону вчиняти будь-які дії, а саме, земельна ділянка з цільовим призначенням для товарного сільськогосподарського виробництва, що фактично використовується СФГ «Юлія» на підставі договору оренди землі, у своїй господарській діяльності, враховуючи презумпцію правомірності правочину, а також принцип земельного законодавства щодо забезпечення раціонального використання та охорони земель, суд вважає, що такий захід забезпечення позову як заборона орендарю вчиняти будь - які дії та виконувати будь - які роботи, пов`язані з обробкою та використанням на земельній ділянці позивача буде перешкоджати господарській діяльності селянського (фермерського) господарства, обмежить можливість користуватися іншими орендованими земельними ділянками за їх цільовим призначенням з метою отримання прибутку, що може призвести до незворотних наслідків та заподіяння стороні матеріальної шкоди(упущена вигода).

Суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 у виді вчиняти будь - які дії та виконувати будь - які роботи, пов`язані із обробкою та використанням земельної ділянки, жодним чином не призведе до істотного ускладнення чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, яким може бути розірвання договору оренди землі, оскільки позивач зможе звернутись до відповідного державного реєстратора про внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування в порядку ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Крім цього, позивач, як на підставу задоволення заяви про забезпечення позову посилається на те, що позивач має підстави вважати, що СФГ «Юлія» може укладати та реєструвати договори суборенди спірної земельної ділянки. Дані твердження позивача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки, позивачем не наведено фактичних обставин, не надано доказів вчинення відповідачем будь-яких дій спрямованих на перереєстрацію договору оренди на третіх осіб, не наведено наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, жодним чином не обґрунтовано необхідність вжиття таких заходів, та не надано суду самого договору оренди земельної ділянки, з якого б суд міг встановити чи погоджені між сторонами умови щодо суборенди земельної ділянки, що могло б давати підстави для припущення, що відповідач може вчиняти відповідні дії, а тому самі лише посилання позивача в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, а тому суд вважає, що у задоволенні даної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 149-154, 247, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до селянського (фермерського) господарства «Юлія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.М.Жежер