Справа № 632/1102/22
провадження № 2-н/632/294/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

03 листопада 2022 р. м. Первомайський

Суддя Первомайського міськрайонного суду Кочнєв О.В., розглянувши в приміщенні суду заяву, подану представником стягувача акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2022 року стягувач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за період з 01.09.2021 року до 31.08.2022 року у сумі 3636,28 грн. з ОСОБА_1 , вказавши у відповідній заяві місце проживання боржника: АДРЕСА_1 .

17.10.2022 року у порядку частини п`ятої статті 165 ЦПК України суддею був направлений запит щодо підтвердження реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем у своїй заяві.

25.10.2022 року до суду надійшла відповідь від Біляївської сільської ради Лозівського району Харківської області від 20.10.2022 року за вих. №02-21/1373 з підтвердженням реєстрації ОСОБА_1 за адресою, вказаною стягувачем.

Видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості ОСОБА_1 не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають як простим математичним підрахункам, так і вимогам законодавства.

З доданої до заяви про видачу судового наказу довідці розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед стягувачем вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку НОМЕР_1 , постійно здійснювалося як споживання газу, так і до вересня 2021 року здійснювалися платежі на користь стягувача. При цьому стягувач вірно застосовував до нарахувань коефіцієнт приведення до стандартних умов, який діяв до листопада 2020 року.

В той же час поверхнева перевірка нарахувань з боку стягувача вказує на помилкові нарахування. Так, за період з 01.10.2018 року до 30.09.2019 року помилкові нарахування були здійснені у серпні 2019 року, коли при витраті газу у розмірі 8,18 куб.м при приведенні до стандартних умов за коефіцієнтом 0,999 стягувач нарахував ті ж 8,18 куб.м, коли в реальності споживання повинно було скласти 8,17 куб.м; у вересні 2019 року стягувач нарахував ОСОБА_1 при споживанні 69,12 куб.м при приведенні до стандартних умов за коефіцієнтом 1,002 69,30 куб.м, хоча реальне споживання повинно скласти у вказаний період 69,26 куб.м.

За період з 01.10.2019 року до 30.09.2019 року помилкові нарахування були здійснені у квітні та червні 2020 року. У квітні 2020 року стягувач нарахував при понижаючому коефіцієнті 0,998 40,06 при реальній витраті 40,00 куб.м, хоча реально витрати у вказаний період повинні були скласти 39,92 куб.м. У червні 2020 року стягувач при понижаючому коефіцієнті 0,998 86,91 при реальній витраті 87,00 куб.м, хоча реально витрати у вказаний період повинні скласти 86,82 куб.м.

Також не проведений перерахунок приведення до стандартних умов у листопаді 2020 року, тобто до 21.11.2020 року такі нарахування повинні були відбуватися, а з 22.11.2020 року вже ні на підставі зміни законодавства. Стягувач таку роботу не провів, просто застосувавши відповідний коефіцієнт приведення за увесь листопад 2020 року.

Вказані недоліки розрахунку стягувача є системними, вказують на відсутність безспірності заборгованості, що унеможливлює видачу судового наказу. До того ж стягувач чітко зазначив, що розрахунок проводиться відповідно до поданої ним довідки розрахунку заборгованості за період з 01.01.2020 року до 31.08.2022 року, ОСОБА_1 здійснювала платежі на користь стягувача, які стягувач зарахував, у тому числі, на платежі, ним виставлені, які не відповідали дійсності, тому прийняти вказаний розрахунок суддя не може. Усі нарахування є пов`язаними, їх окремий розгляд не є можливим. Здійснювати повну перевірку розрахунку стягувач не входить до обов`язків судді під час наказного провадження

Вирішення заявлених вимог стягувача в даному контексті можливе виключно у порядку позовного провадження.

Підставою для відмови у видачі судового наказу суддя вказує п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, а саме подання заяви стягувачем з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, а конкретно - відсутність доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, що передбачено п.5 ч.3 ст.163 ЦПК України.

Частиною третьою статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказаного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» визначено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги

телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності

відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових

доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких

послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати

документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків,

а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.13, п.5 ч.3 ст.163, ч.2 ст.164, п.1.ч.1, ч.2 та ч.3 ст.165, ч.1 ст.166, ст.ст.260-261, п.1 ч.1 ст.353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 відмовити у повному обсязі.

Копію ухвали разом із заявою про видачу судового наказу та додатками до неї надіслати заявнику акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до відома, а копію заяви про видачу судового наказу залишити в матеріалах справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги заявником по справі, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з прийняттям головою Верховного Суду на підставі частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розпорядження «Про відновлення територіальної підсудності судових справ Харківського апеляційного суду» від 25.07.2022 року №42 ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду (адреса: 63002, Харківська область, м. Валки, вул. Харківська, 4, в приміщенні Валківського районного суду Харківської області) безпосередньо або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області або шляхом використання підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя О. В. Кочнєв