КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/6318/20 Головуючий у 1 інстанції: Лебідь-Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/824/8976/2022 Доповідач: Шебуєва В.А
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Гуля В.В., Мельника Я.С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення аліментів та збільшення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення аліментів та збільшення сплати аліментів. Зазначила, що з 05 листопада 2003 року по 16 березня 2010 року вона та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3 . Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання сина у розмірі 800 грн. щомісячно. ОСОБА_2 рішення суду про стягнення з нього аліментів фактично не виконував. За злісне ухилення від сплати аліментів ОСОБА_2 засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року до одного року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України. У жовтні 2019 року ОСОБА_2 сплатив всю суму заборгованості за аліментами. Присуджена до стягнення з відповідача сума аліментів є замалою та не може забезпечити належного утримання їх сина. ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в в розмірі 1/2 астини від усіх идів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, а також 37 626,78 грн. пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30травня2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Змінений спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з фіксованої суми в розмірі 800 грн. згідно виконавчого листа виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 21 липня 2015 року, на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів,але неменше 50% для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити вказані вимоги у повному обсязі. Посилається на з порушення норм матеріального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що стягнення неустойки можливо лише за наявності поточної заборгованості по аліментам. Частина 1 ст. 196 СК України не містить застереження щодо неможливості її застосування у випадку погашення заборгованості.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 15 листопада 2003 року по 16 березня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_3 (а.с.6).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 19 червня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вказаного рішення судом 21 липня 2015 року виданий виконавчий лист, який пред`явлений до примусового виконання (а.с.9).

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим за ч. 1 ст. 164 КК України і призначено йому покарання до одного року обмеження волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням (а.с.10-11).

Відповідно до довідки-розрахунку від 07 жовтня 2020 року № 48225690 старшого державного виконавця Васильківського МВДВС ГТУЮ у Київській області Очеретян І.О. заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2019 року складає 24 966 грн. (а.с.12).

Відповідно до довідки-розрахунку від 21 жовтня 2020 року № 48225690 головного державного виконавця Васильківського МВДВС ГТУЮ у Київській області Гриченюк А.А. заборгованість відповідача ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 20 жовтня 2020 року відсутня (а.с.13).

Згідно довідки-розрахунку від 21 вересня 2021 року № 48225690 головного державного виконавця Васильківського МВДВС ГТУЮ у Київській області Гриченюк А.А. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 27 вересня 2021 року відсутня (а.с.38-39).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи заборгованість по сплаті аліментів повністю погашена ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою-розрахунком, а тому між сторонами відсутній предмет спору.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції у вказаній частині позовних вимог.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третястатті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом даної норми право на неустойку виникає за фактом виникнення заборгованості по аліментах . Відтак, подальше погашення заборгованості по аліментам не звільняє боржника від визначеної ч.1 ст. 196 СК України відповідальності за прострочення сплати аліментів за певний період у виді нарахування та обов`язку сплатити неустойку (пеню) за період існування заборгованості.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, з тих підстав, що на момент розгляду справи ОСОБА_2 погасив наявну заборгованість по аліментам.

Як вбачається із наданих позивачкою довідок-розрахунків, копії вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів з 19 червня 2015 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. За період з червня 2015 року і по липень 2019 року ОСОБА_2 лише декілька разів вносив кошти у погашення заборгованості - в червні 2016 року - 1000 грн., в липні 2018 року - 5000 грн., в серпні 2018 року - 4000 грн., в листопаді 2018 року - 2000 грн., в грудні 2018 року - 500 грн., в лютому 2019 року - 500 грн., в березні 2019 року - 450 грн., в червні 2019 року - 1000 грн.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 розрахунку розмір пені за несвоєчасну сплату ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 19 червня 2015 року по 01 жовтня 2019 року, становить 37626,78 грн. (а.с. 15).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 не спростував наданих позивачкою розрахунків пені. У відзиві на позов відповідач посилався лише на те, що станом на момент розгляду справи він погасив наявну заборгованість.

При цьому, як вбачається із наданого розрахунку, ОСОБА_1 обмежила нарахування пені за прострочення сплати аліментів розміром заборгованості по аліментам, яка обраховувалася станом на період нарахування пені, пеня нараховувалася не більш ніж за 100 днів прострочення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 37626,78 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30травня2022 року підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягненню з ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення вказаних позовних вимог ОСОБА_1 .

В частині вирішення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому, в цій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 37 626, 78 грн.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2022 року залишити без змін.

Дані учасників справи:

ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Гуль В.В.

Мельник Я.С.