Провадження №2/523/2009/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2022 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.,

при секретарі судового засідання Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Підстави заявлених позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на наступні обставини.

08.10.2017 р. між позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1834.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 30.06.2021 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач стверджує, що до одруження, він спільно з його батьками - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за спільні кошти придбали 3 транспортні засоби, а саме:

1.Автомобіль марки PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.12.2015 р.

2.Автомобіль марки FORD модель TRANSIT 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , дата реєстрації 10.09.2016 р.

3.Автомобіль марки VOLKSWAGEN модель TRANSPORTER 1997 року випуску, номер шасі НОМЕР_5 , реєстраційний помер НОМЕР_6 , дата реєстрації 18.03.2017 р.

17.04.2018 р. на підставі довіреності автомобіль марки PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 було уповноважено вчинити правочини щодо розпорядження вищевказаним автомобілем. На підставі цього, ОСОБА_6 було здійснено продаж автомобіля.

Так, після продажу автомобіля PEUGEOT BOXER 2005 року випуску, враховуючи, що він був придбаний на його з батьками спільні кошти, на підставі розписки від 05.05.2018 р., батьком позивача було його передано суму у розмірі 4000 (чотири тисячі) дол. США для придбання іншого автомобіля.

10.05.2018 р. на передані кошти позивачем був придбаний автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , та запасні частини необхідні для ремонту автомобіля.

Отже позивач вважає, що не зважаючи на те, що автомобіль TOYOTA CAMRY 1996 року випуску було придбано у період шлюбу, фактично його вартість була сплачена за його особисті кошти та кошти його батьків.

На підставі викладеного, позивач просить визнати автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 його особистою приватною власністю.

Позивач стверджує, що починаючи з 2019 р. автомобіль TOYOTA CAMRY 1996 року випуску перебуває у відповідачці, яка чинить перешкоди у користуванні автомобілем, а тому він неодноразово вимушений був звертатись до правоохоронних органів.

Позивач також посилається на те,що у січні 2018 р. після укладення шлюбу із відповідачкою, вони почали проживати у квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачці на праві власності. Задля забезпечення належних умов проживання родини, з червня 2018 р., позивачем за власні кошти були закуплені будівельні матеріали, наймано на роботу будівельників, орендовано риштування, здійснено вантажоперевезення та розпочато ремонтні роботи з утеплення фасаду будинку, реконструкції сходів до квартири, здійснено заміну всіх дверей, ремонт покрівлі. Загалом на здійснення ремонтних робіт та покращення житлових умов, позивачем було сплачено приблизно 58966 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 25 коп.

Позивач вважає, що після проведення ремонту ринкова вартість квартири значно збільшилась.

На підставі викладеного позивач просить:

1.Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 .

2.Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ) компенсацію понесених витрат на ремонтні роботи у квартирі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_10 ), за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 58966 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 25 коп.

Позиція відповідача.

Відповідачка позовні вимоги не визнала у повному обсязі та надала відзив наступного змісту.

Так відповідачка посилається на те, що Овідіопольським районним судом Одеської області розглядається цивільна справа №514/1574/20 про поділ майна подружжя сторін та предметом позовних вимог є також автомобіль марки "TOYOTA CAMRY", 1996 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , зеленого кольору, номер кузова (VIN) НОМЕР_7 , а отже позовні вимоги позивача щодо автомобіля підлягають залишенню без розгляду.

Окрім того, відповідачка посилається на те, що надані позивачем квитанції не містять жодних відомостей стосовно того що, вказані товарно-матеріальні цінності придбавались саме за рахунок особистих коштів позивача, а не за рахунок коштів відповідачки. При цьому у будь-якому разі будь-які кошти, що витрачаються на потреби сім`ї згідно презумпції спільності власності подружжя є спільними коштами. Жодний із додатків наданих в обґрунтування таких вимог позивача не посвідчений ані печаткою, ані підписом, а також не містить будь яких реквізитів розрахункового документу, що взагалі виключає їх дослідження з огляду на вимоги ЦПК встановлені ст.ст. 77, 78 щодо належності та допустимості доказів.

На підставі викладеного, відповідачка просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позиція сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердив обставини, які викладені в позовній заяві. Позивач також пояснив, що автомобіль «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_8 він придбав за його особисті кошти, а також за кошти його батьків, що були отримані в результаті продажу належного йому автомобіля, який було придбано ще до одруження з відповідачкою. Окрім того, під час спільного проживання вони зробили ремонт в квартирі за кошти, які були отримані в результаті продажу автомобілів, що йому належали до одруження.

Представник відповідачки позовні вимоги не визнала у повному обсязі, а також пояснила, що автомобіль TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_8 є спільною сумісною власністю подружжя, що вже було підтверджено в процесу розгляду іншої справи. Представник відповідача не заперечували, що дійсно в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 було проведено ремонт, проте він був незначний, а також був здійснений за рахунок спільних коштів подружжя.

Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини, а також аналіз наданих доказів.

08.10.2017 р. між позивачем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено шлюб, зареєстрований Приморським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1834.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 30.06.2021 р. шлюб між сторонами було розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2005р. позивач ОСОБА_1 придбав автомобіль PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дата реєстрації 05.12.2015 р., що підтверджується копію листа №31/15-108 від 13.01.2021р.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, в силу ч. 1 ст. 57 СК України, автомобіль PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 є особистою приватною власність позивача ОСОБА_1

17.04.2018 р. на підставі довіреності автомобіль марки PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 було уповноважено вчинити правочини щодо розпорядження вищевказаним автомобілем. На підставі цього, ОСОБА_6 було здійснено продаж автомобіля.

Позивач стверджує, що він фактично продав автомобіль ОСОБА_6 за 4000 (чотири тисячі) дол. США, що підтверджується розпискою.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він не укладав договір купівлі-продажу автомобіль PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 з ОСОБА_6 , а також не продав його через комісійну організацію. Позивач пояснив, що єдиним документом, що підтверджує факт продажу автомобіля є розписка ОСОБА_6 .

Оцінка доказів судом.

Так, ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. № 1371) станом на 17.01.2018р. (чинною станом 17.04.2018р. надання довіреності) документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:

договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в

уповноваженому органі МВС бланках;

укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у

присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;

договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою;

договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу.

Однак даним положенням не передбачено право реєстрації права власності на автомобіль на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що наявність розписки про придбання автомобіля не може бути доказом, який підтверджує перехід права власності на автомобіль.

Згідно з висновками, зробленими Верховним Судом у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 жовтня 2019 р. у справі № 683/2694/16-ц, провадження № 61-17988св18, не здійснення перереєстрації транспортного засобу у встановленому Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів порядку не породжує правових наслідків.

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, а у даній справі, яка розглядається, судом встановлено, що спірний автомобіль не було перереєстровано, а тому судом не приймається до уваги, що позивачем було продано автомобіль PEUGEOT модель BOXER 2005 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 ..

Судом також встановлено,що 10.05.2018 р. позивачем був придбаний автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 .

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута залає шлюбу, крім релей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Отже, за загальним правилом, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 СК України, враховуючи, що автомобіль був зареєстрований за позивачем в період шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Суд вважає, що зі сторони позивача не надано достовірних та переконливих доказів того, що автомобіль марки TOYOTA модель CAMRY 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 є особистою приватною власністю позивача, а тому у задоволенні відповідних позовних вимог необхідно відмовити.

Судом також встановлено, що після одруження сторони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає відповідачка. Під час спільного проживання у вищевказаній квартирі було здійснено частковий ремонт, а саме замінені вхідні двері, зроблено утеплення стін будівлі квартири, що сторони підтвердили в судовому засіданні.

Позивач стверджує, ремонт було виконано за його особисті кошти, які він отримав в результаті продажу автомобілів, що йому належали до одруження.

Представник відвідача заперечувала вищевказаний факт, оскільки кошти були спільні, і відповідачка також надавала власні кошти для проведення ремонту.

Суд вважає, що зі сторони позивача не надано достовірних та переконливих доказів того, що проведений ремонт було виконано за рахунок його особистих коштів. Факт продажу автомобілів не підтверджений належними доказами, а інших доказів позивач не надавав.

З наданих позивачем доказів, фактично допустимими доказами вартості матеріальних витрат є тільки квитанція про замовлення вхідних дверей на суму 11880 гривень, та квитанція на придбання будівельних матеріалів на суму 1380 гривень,тобто на загальну суму 13 260 гривень.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із положення ч.1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом.

Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі.

Отже враховуючи той факт, що неможливості поділу проведеного ремонту, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача 1/2 частину вартості проведеного ремонту, тобто суму у розмірі 6630 гривень.

Керуючись ст.ст. 10,12,258,259,263-265,268,274-279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) про поділ майна подружжя задовольнити частково.

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) про поділ майна подружжя в частині визнання автомобіля «TOYOTA CAMRY», 1996 р.в., р.н. НОМЕР_8 особистою приватною власністю автомобіля ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) залишити без задоволення.

3. В рахунок поділу спільного сумісного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) кошти за проведення ремонту у розмірі 6630 гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_10 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) судові витрати у розмірі 908 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у п`ятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 04.11.2022