КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/1102/22
УХВАЛА

07.11.2022 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі - судді Калініченко Любові Василівні по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

07.11.2022 року відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Калініченко Л.В., як головуючого в цій справі, оскільки існують обставини, у зв`язку з якими у відповідача виникають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

ОСОБА_1 в обґрунтування підстав для відводу судді посилається на те, що попередні підстави, які вже слугували для пред`явлення ним попередньої заяви про відвід судді, не змінились, та він вважає, що постанова Одеського апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду, постановлену під головуванням судді Калініченко Л.В., підтверджує упередженість судді по відношенню до нього.

Крім того, відповідач в обґрунтування відводу судді посилається на те, що проти позивача - ОСОБА_2 порушено кримінальну справу за тими самими обставинами, які є предметом розгляду у цій справі. Відповідач вказує, що, як йому стало відомо, деякі працівники поліції намагаються допомогти ОСОБА_2 уникнути покарання у скоєному злочині, що на його думку кидає «тінь» на це судове провадження.

В судовому засіданні 07.11.2022 року ОСОБА_1 підтримав вказану заяву та просив суд її задовольнити.

Сторона позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Приймаючи викладене, заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Статтею 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до статті 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Статтею 38 ЦПК України передбачено, що секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу. Участь секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача у судовому засіданні під час попереднього розгляду даної справи відповідно як секретаря судового засідання, експерта, спеціаліста, перекладача не є підставою для їх відводу.

Статтею 39 ЦПК України встановлено, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.126 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів заяви, підставою для подання заяви про відвід є незгода відповідача з постановленою судом ухвалою суду від 12.05.2021 року, яку скасовано постановою Одеського апеляційного суду від 28.01.2022 року.

Заяву про відвід подано до суду 07.11.2022 року, тобто з пропущенням дводенного строку з дня коли заявник дізнався про підстави, які зумовили звернення до суду з цією заявою.

Таким чином, оскільки відвід повинен бути вмотивованим і заявленим не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про підставу для відводу, суд вважає, що строк звернення із заявою про відвід судді, пропущений, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду з вказаних підстав.

Інших підстав, які викликають у відповідача сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, та які виникли негайно і про які відповідачеві не було відомо раніше, останнім у заяві не наведено.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Одночасно, крім пропуску строку на подання відповідної заяви, суд зазначає, що 18 травня 2021 року ОСОБА_1 вже звертався до суду з заявою про відвід судді Калініченко Л.В., яку ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 19.05.2021 року визнано необґрунтованою та ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси Петренко В.С. у задоволенні заяви відмовлено.

Приймаючи, що в судовому засіданні 07.11.2022 року відповідач визнав, що підстави для відводу судді в цій справі у тому числі з підстав, які були заявлені раніше, а саме в заяві про відвід від 18.05.2021 року, суд вважає, що заявлена заява також підлягає залишенню без розгляду на підставі ч.5 ст.39 ЦПК України, що є самостійною підставою.

Судом розглядаючи зазначену заяву враховується, що у відповідності до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, зокрема позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

Також слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

З практики Європейського суду з прав людини випливає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (Рішення Суду у справі «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13 травня 1980 року).

Враховуючи вищевикладене в цілому, заява відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі - судді Калініченко Любові Василівні по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 36-38, 40, 126 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі - судді Калініченко Любові Василівні по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння- залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали суду складено 08.11.2022 року.

Головуючий Калініченко Л. В.