ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/410/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Котвицького В.Л.

за участю секретаря: Яценка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 у вересні 2022 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Луганську ОСОБА_1 народила сина, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №684 від 19.09.2021. Провести державну реєстрацію народження сина у Дарницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не є за можливе у зв`язку з тим, що заявником не наданий документ, що є підставою для державної реєстрації народження дитини, а надані документи видано на тимчасово окупованій території України та не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Ухвалою суду від 22.09.2022 відкрито провадження у справі.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Зацікавлена особа: Дарницький районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, направив на адресу суду листа, відповідно до якого просив суд проводити розгляд справи за відсутності його представника.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази встановив наступне.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які наявні в матеріалах справи.

Дослідивши заяву, та надані в її обґрунтування письмові докази, суд доходить до висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту народження дитини слід відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, заявник зазначає, що у неї відсутній документ про народження дитини виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати факт народження компетентними органами держави Україна.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів які підтверджують факт народження і повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію смерті.

За таких обставин, доводи заявника про те, що у неї відсутня можливість зареєструвати народження дитини в компетентних органах держави Україна, оскільки у неї відсутній документ про народження (медичної установи), виданий компетентною установою України, є безпідставними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад.

Статтею 6 цього ж Закону передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів:

а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.09.2020 за № 953/35236.

б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території заяник надала свідоцтво про народження видане Артемівським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР від 28.09.2021, тобто належний документ, на підставі якого та в силу ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, повинен визнаватися та подаватися до органів ДРАЦ для реєстрації факту народження дитини, який є підставою для проведення державної реєстрації народження.

Доказів про те, що заявник зверталась до органів реєстрації актів цивільного стану в Україні, з метою реєстрації народження, та останній в реєстрації було відмовлено, заявником до суду не подано.

Сам по собі факт народження дитини у м. Луганську та відсутність на теперішній час на вказаній території функціонуючого органу РАЦС не є перешкодою для здійснення державної реєстрації народження дитини у будь-якому іншому органі РАЦС, тож не є достатньою підставою для звернення до суду.

Отже, заявником та її представником у заяві не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати реєстрацію народження за умови подання до органу ДРАЦС оригіналу відповідного медичного документу, яке видано органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022, мають бути прийняті відповідним органом ДРАЦС, як документи, що підтверджують факт народження дитини.

Вказані обставини свідчать про те, що заявник має можливість зареєструвати народження особи у відділі ДРАЦС на території України, за умови дотримання порядку подання відповідної заяви про державну реєстрацію народження та долучення до вказаної заяви оригіналів відповідних документів.

Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2020 в справі № 287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)».

У цьому контексті суд зауважує, що п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації народження визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації.

Оскільки заявником не доведено, що вона не має належних документів для здійснення державної реєстрації народження в органі ДРАЦС і відповідно не має можливості зареєструвати народження особи у компетентних органах України, а також враховуючи, що законом визначено інший порядку їх встановлення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Котвицький