№ 207/797/22
№ 2/207/666/22
10 жовтня 2022 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.
при секретарі Морозові В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
24 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пипа Альона Олегівна, звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2372, вчинений 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 579 510 грн. 85 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що у січні 2022 року на електронний застосунок «Дія» позивачці надійшло повідомлення про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на її рахунках, а також до повідомлення додано Постанову про арешт коштів боржника від 10.01.2021р., з якої їй стало відомо, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області, Ванжа О.В., перебуває виконавче провадження № 68020509, за яким ОСОБА_2 є Боржником, а Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДНІПРОФІНАНСГРУП".
З метою з`ясування обставин справи, 21.01.2022р. позивачка звернулась до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. з заявою про надання інформації та копій документів виконавчого провадження № 68020509.
Приватний виконавець у відповідь на заяву надав Лист від 31.01.2022 р. за № 01.29/1018, до якого додано копію Постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу ВП 68020509 та зазначено, що приватним виконавцем в дотримання вимог положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, під час реєстрації виконавчих документів в АСВП, здійснено їх сканування, а тому в АСВП наявні виконавчі документи та прийняті відповідні процесуальні рішення.
Отже, позивачка дізналась, що виконавче провадження № 68020509 відкрито з примусового виконання Виконавчого напису № 2372 від 19.08.2021 р., виданого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», заборгованості в розмірі 1 579 510 грн. 85 коп., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту, яка становить 621 117 грн. 70 коп. та простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, яка становить 958 393 грн. 15 коп., до якого перейшло право вимоги на підставі договору №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., та зареєстрованого в реєстрі за №509, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Представник позивача зазначила, що в матеріалах виконавчого провадження наявний Кредитний договір №8/2007/840-К/943-Н, з якого вбачається що він не був нотаріально посвідчений, більш того він навіть не був підписаний позичальником. Складений в простій письмовій формі кредитний договір не є тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Про наявність заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у розмірі, зазначеному у виконавчому написі, позивачці відомо не було, будь-яких вимог про необхідність сплатити зазначену суму коштів на користь стягувача, позивачка не отримувала. Вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив необхідний обсяг документів, не переконався належним чином у наявності підстав для стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
В позовній заяві представник позивача зазначила, що 28.04.2007р. між ПАТ Комерційний банк «Надра» та нею було укладено Кредитний договір № 8/2007/840-К/943-Н, за умовами якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 23 500,00 (двадцять три тисячі п`ятсот) доларів США під 12,99 % річних, строком до 20 квітня 2022 р. Відповідно до підпункту 4.2.4 пункту 4.2. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п. 3.3.3 цього Договору (щомісячно до 20 числа поточного місяця).
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 2-11225/10 від 06.09.2010р. було вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору № 8/2007/840-К/943-Н у розмірі 220733,82 грн., з яких заборгованість за кредитом становить 22773,42 доларів США, що в еквіваленті становить 181959,63 грн.; несплачені відсотки 4287,49 доларів США, що в еквіваленті становить 34257,05 грн.; пеня за порушення умов кредитного договору 565,35 доларів США, що в еквіваленті становить 4517,14 грн.

Зі змісту судового рішення вбачається, що Банк, як первісний кредитор, реалізував своє право вимагати дострокове повернення кредиту. Пред`явивши вимогу про дострокове виконання зобов`язань за Кредитним договором до суду у 2010 році, Банк в одностороньому порядку змінив умови договору, в частині визначення строку виконання зобов`язань, а отже таким чином припинив дію договору. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. Але, як вбачається з виконавчого напису, продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом, після припинення дії кредитного договору.

Також в позовній заяві просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 13488 грн. 60 коп., з яких : за надання правової допомоги у розмірі 12000 грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 1488 грн. 60 коп.

В наданій суду письмовій заяві представник позивача Пипа А.О. підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує.

У зв`язку з тим, що представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький С.І. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Третя особа у справі - Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, взявши до уваги позицію позивача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. вчинений виконавчий напис № 2372 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 579 510 грн. 85 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про що свідчить копія виконавчого напису (арк.с. 20). Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.06.2019 року по 13.08.2021 року. На підставі виконавчого напису від 19.08.2021р., вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, який зареєстрований в реєстрі за № 2372, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександром Володимировичем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 68020509 від 29.12.2021 року (арк.с. 18), постанова про арешт коштів боржника ВП № 68020509 від 10.01.2022р. (арк.с. 14).

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 5 липня 2017 року по справі 6-887цс17 за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі , чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року.

Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» чи приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького С.І. не отримувала. ОСОБА_1 не була проінформована про існування заборгованості та її розмір, чим була позбавлена права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу.

Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У зв`язку з наведеним заборгованість по кредиту має спірний характер, а виконавчий напис № 2372, вчинений 19 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення заборгованості у розмірі 1 579 510 грн. 85 коп. з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Судом встановлено, що 03.02.2022 року між адвокатом Пипа А.О. та ОСОБА_1 укладено Договір про надання правової допомоги. Також, матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 4474, копію ордера від 28 грудня 2021 року, Акт приймання-передачі наданої правової допомоги за договором № 107/21 від 28.12.2021р., квитанцію від 28.12.2022 на суму - 6000 грн. 00 коп. та квитанцію від10.10.2022 на суму - 6000 грн. 00 коп. Таким чином, відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім у справі судові витрати - судовий збір в сумі 1488 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 34, 87-89 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 10-13, 60, 81, 137, 141, 258 - 259, 263 265, 268, 280 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницького Сергія Івановича, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександр Володимирович - про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, зареєстрований в реєстрі під № 2372 від 19 серпня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованості у розмірі 1 579 510 гривень 85 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (, юридична адреса: 49089, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, р/р: НОМЕР_1 , в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн. 60 коп. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 12000 (дванадцять тисяч) грн.00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо Дніпровському апеляційному суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Погребняк Т.Ю.