П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2022 року м. Київ

Справа № 569/26383/21

Провадження: № 22-ц/824/9136/2022

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Вербової І. М., Нежури В. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Кхатера Фаді Еліаса в інтересах ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Заставенко В.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.08.2021 року між нею та відповідачем було укладено договір комплексного страхування «Автопарасолька» серії ЕАП №0188186. Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 . 23.09.2021 року приблизно о 08-45 год. в м. Рівне по вул. С. Бандери, 1-А, вона, ОСОБА_2 , керуючи застрахованим автомобілем «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху та не дотрималась безпечної дистанції, у зв`язку з чим здійснила зіткнення з автомобілем «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_2 . Дані обставини підтверджуються постановою Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/20067/21. Звернувшись до відповідача щодо отримання страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля, вона, ОСОБА_1 , отримала відповідь про те, що відповідно до ремонтної калькуляції №62844 від 12.10.2021 року вартість відновлювального ремонту складає 30 770,67 грн, розмір матеріального збитку з урахуванням зносу - 21 192,05 грн. В той же час, відповідно до рахунку фактури №2240 від 04.10.2021 року загальна вартість відновлення транспортного засобу становить 57 960,20 грн. Вважала, що визначати розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу не можна, оскільки вказаний коефіцієнт дорівнює нулю, так як належний їй автомобіль експлуатувався менше 7 років. За наведених обставин, просила суд стягнути з відповідача реальну суму збитків у розмірі 57 960,20 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Кхатер Ф. Е. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що складання відповідного висновку експерта, здійснення фото фіксації пошкодженого ТЗ, огляд та опис пошкоджених елементів авто, неможливо без його фактичного огляду. Отже, у суду першої інстанції не було підстав для не прийняття висновку експерта до уваги. Також, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові 27.01.2021 року у справі № 910/17876/19, скаржник вважав, що дії відповідача щодо виплати страхового відшкодування не відповідають принципу добросовісності відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а є зловживанням правом з боку страховика, яке спрямоване на завдання шкоди страхувальнику (с. 13 ЦК України).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 15 липня та 03 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

За правилом частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Лінкевич О. В. в інтересах ПАТ «НАСК «Оранта» заперечувала проти апеляційної скарги та зазначила, що позивачка нівелює договірні засади та посилається на порядок розрахунку, яким користуються при розрахунку обов`язкового страхування за полісами ОСЦПВВТЗ та нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не зважаючи на те, що правовідносини у даному спорі виникли з договору добровільного страхування. Розмір страхового відшкодування страховиком був визначений згідно умов договору, ПАТ «НАСК «Оранта» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 .

13.08.2021 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного страхування «Автопарасолька», серії ЕАП №0188186, за умовами якого страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені договором строки та виконувати інші умови договору, а страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених договором. Переметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 .

13.08.2021 року здійснено обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - автомобіля «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 (поліс № 205419476).

23.09.2021 року о 08-45 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. С. Бандери, 1-А в м. Рівне, в порушення вимог п. 2.3 (б), 13.1 ПДР, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода Фабія», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08.10.2021 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Після ДТП, ОСОБА_1 звернулася із заявою та відповідними документами до відповідача щодо отримання страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням її автомобіля «Пежо 301», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Листом № 1-04/8890 від 19.10.2021 НАСК «Оранта» повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до ремонтної калькуляції № 62844 від 12.10.2021 вартість відновлювального ремонту складає 30 770,67 грн., розмір матеріального збитку з урахуванням зносу (46%) становить 21 192,05 грн. Запропонувало надати реквізити для перерахування страхового відшкодування.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції вважав, що позивачем жодним чином не доведено неправомірність дій відповідача та не спростовано здійсненого страховою компанією розрахунку страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування майна (пункт 11 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» встановлено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Положення зазначеної норми узгоджується з правилами частини першої, третьої статті 6 ЦК України, відповідно до якої сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За вимогами ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У силу статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як зазначено вище, 13.08.2021 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 укладено договір комплексного страхування «Автопарасолька», форма 100/118/112-01, умови якого зазначені в частині ІІ «Загальні умови страхування» та частині ІІІ «Умови Програм страхування», які є невід`ємними частинами договору.

Згідно п. 16.1 частини ІІ Загальних умов страхування договору комплексного страхування «Автопарасолька», форма 100/118/112-01, порядок визначення розміру страхового відшкодування/страхової виплати визначається частиною ІІІ договору.

Згідно п.п. 20.5.3-4 частини ІІІ «Умови Програм страхування», розмір страхового відшкодування розраховується страховиком, виходячи з суми завданого внаслідок настання страхового випадку розміру матеріального збитку.

Розмір матеріального збитку при пошкодженні ТЗ визначається згідно з калькуляцією (дослідженням) вартості відновлювального ремонту, що складена страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, або згідно з актом товарознавчого дослідження (за вибором страховика). Складається з витрат на матеріали і запасні частини та ремонтні роботи, виходячи з цін, що діяли на дату настання страхового випадку (або дату, яка не пізніше 10 календарних днів з моменту настання страхового випадку). вибір виду ремонтного впливу (ремонт або заміна), необхідного для відновлення пошкодженого елементу, використання в таких розрахунках вартості замінних деталей з додаткових джерел інформації незалежно від строку їх поставки, здійснюється на розсуд страховика. Розраховується з урахування зносу (знецінення) ТЗ або деталей, вузлів, агрегатів ТЗ, які підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, який розраховується страховиком відповідно до положень Методики товарознавчої експертизи (п. 20.5.4.1-20.5.4.3 частини ІІІ договору).

Розмір страхового відшкодування також може визначатись за згодою сторін, про що укладається відповідна письмова угода (п. 20.5.12 частини ІІІ договору).

Підписавши договір комплексного страхування «Автопарасолька», форма 100/118/112-01, позивачка погодилась з його умовами, зокрема, щодо порядку розрахунку вартості страхового відшкодування.

Згідно умов договору відповідач визначив вартість страхового відшкодування за допомогою відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, а саме програмою «Аудатекс», яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Відповідно до ремонтної калькуляції Аудатекс № 62844 від 12.10.2021 року вартість відновлювального ремонту складає 30 770,67 грн. До даної калькуляції було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, визначений відповідно до п. 7.39 Б, крім застосування вікових цензів до ТЗ у визначенні фізичного зносу, є винятки також передбачені Методикою, а саме п. 7.39 п.п. Б - складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)).

Страховиком було встановлено, що 01.12.2020 року у досліджуваного ТЗ здійснювались ремонтно-відновлювальні роботи кузова.

При визначенні розміру страхового відшкодування страховиком було визначено коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,46, оскільки термін експлуатації автомобіля склав більше п`яти років.

Отже, доводи скаржника про те, що механізм визначення страхового відшкодування не відповідає Методиці, є безпідставним. Порядок визначення розміру страхового відшкодування був погоджений сторонами у договорі добровільного страхування, страховик, користуючись узгодженим умовами договору правом, визначив розмір матеріального збитку при пошкодженні ТЗ згідно з калькуляцією (дослідженням) вартості відновлювального ремонту, що складена із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення, а тому відсутні підстави вважати, що проведені страховиком розрахунки не відповідають вимогам закону та/або суперечать положенням закону.

З огляду на те, що умовами договору саме на страховика покладено обов`язок щодо визначення розміру страхового відшкодування, який ним був виконаний, виконані на замовлення позивачки рахунок-фактура № 2240 від 04.10.2021 року ТОВ Фірми «МТВ», а також висновок експерта № 225.21ЕД від 10.02.2022 року правомірно не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Слід відмітити, що умовами договору було передбачено право визначати розмір страхового відшкодування за згодою сторін, однак позивачка таким правом не скористалась. Доказів укладення між сторонами відповідної письмової угоди щодо вирішення вказаного питання матеріали справи не містять.

Безпідставними колегія суддів вважає і посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові 27.01.2021 року у справі № 910/17876/19, а також недобросовісність поведінки відповідача, оскільки у справі № 910/17876/19 предметом спору було визнання договору недійсним, натомість, у даній справі позивачкою договір комплексного страхування «Автопарасолька», форма 100/118/112-01 не оспорюється.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга адвоката Кхатера Ф. Е. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кхатера Фаді Еліаса в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 09 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді І. М. Вербова

В. А. Нежура