Ухвала

Іменем України

31 жовтня 2022 року

м. Київ

справа № 712/7452/16-ц

провадження № 61-8991ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 рокуу справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (далі - КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Рішенням від 10 листопада 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси позов задовольнив.

Стягнув солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням інфляції та 3 % річних за період прострочення грошового зобов`язання в розмірі 17 899,18 грн та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн.

Рішенням від 16 березня 2017 року Апеляційний суд Черкаської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково.

Змінив рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору та ухвалив в цій частині нове рішення про стягнення з відповідачів на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради по 689,00 грн судового збору з кожного.

Ухвалою від 13 грудня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 , відхилив.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2016 року в частині, яка не змінена рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року залишив без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 подав до Черкаського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення до рішення Апеляційного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року.

Заяву обґрунтовав тим, що в рішенні від 16 березня 2017 року Апеляційний суд Черкаської області не розглянув вимогу заявлену до суду 22 червня 2016 року у позовній заяві, а саме здійснити судовий захист існуючого порушеного права у зв`язку з тим, що пропущений строк позовної давності станом на 22 червня 2016 року.

Зазначив, що у справі відсутнє рішення суду про захист права, яке б відповідало правовій позиції від 07 липня 2020 року Великої палати Верховного Суду, у справі 712/8916/17.

ОСОБА_1 подав клопотання про залишення позову без розгляду з підстав того, що підписи директора КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради у довіреностях на представництво не співпадають, тобто виконані різними особами, а тому у визначеному законом порядку, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до суду не зверталось.

Просив скасувати змінене апеляційним судом рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2016 року у справі № 712/7452/16, а позов КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради залишити без розгляду.

Допустити поворот виконання рішення суду.

ОСОБА_1 подав також клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що на час подання позову КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради у відповідності до ст. 251 ЦК України втратило право отримати судовий захист.

Ухвалою від 17 серпня 2022 року Черкаський апеляційний суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 430 цього Кодексу.

Згідно частини п`ятої статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (ст. 270 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.

В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Процесуальне законодавство визначає вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, які передбачені статтею 270 ЦПК України.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених зазначеною статтею, і не може змінювати по суті основне рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, ОСОБА_1 посилався на те, що апеляційним судом у рішенні від 17 березня 2017 року не розглянуто питання про застосування позовної давності та відсутнє посилання на правові позиції Великої палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07 липня 2020 року у справі 712/8916/17.

Суд апеляційної інстанції правильно виходив із суті статті 270 ЦПК України, а також того, що рішення по справі набрало законної сили та є остаточним, на етапі розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не може вирішуватись питання про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що підстав передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення ним встановлено не було.

Таким чином, постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення, не узгоджується з положеннями процесуального права, та є такою, що призведе до порушення встановленої нормами ЦПК України процедури перегляду цивільної справи в апеляційному порядку.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржене,та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судового рішеня не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду, в основному направлено на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною першою статті 389, частиною другою статті 390, частиною другою та четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 17 серпня 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська