Єдиний унікальний номер 741/194/22
Провадження № 2/741/301/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 20 вересня 2022 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 008737 право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах із земель, які перебували в колективній власності колишнього КСП імені Куйбишева. Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняли він (позивач), як спадкоємець за заповітом, та ОСОБА_3 , яка мала право на обов`язкову частку у спадщині. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право на:

- 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ;

- 1/3 частину права на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач та її представник - адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, суть якої зводиться до того, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Куйбишева, на його ім`я було виписано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1997 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14).

З матеріалів справи (а.с. 37-38; 46) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, крім іншого, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

У судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 . На день його смерті разом із ним були зареєстровані дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_4 , внук ОСОБА_5 та внука ОСОБА_6 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12).

Відповідно до ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

У судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 була непрацездатною, а тому мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 .

Розмір обов`язкової частки, на яку мала право ОСОБА_3 , становить 1/3 частина права на земельну частку, яке на підставі сертифіката серії ЧН № 008737 належало ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнаються такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , успадкували належне йому на підставі сертифіката серії ЧН № 008737 право на земельну частку (пай) у розмірах відповідно 2/3 частини та 1/3 частина.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

У судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 1997 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла ОСОБА_1 , який в свою чергу спадщину прийняв, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно, що підтверджується копією спадкової справи № 399/2021 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 33-34).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 1/3 частину права на земельну частку (пай), яке на підставі сертифіката серії ЧН № 008737 належало ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на право на земельну частку (пай) в зв`язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737 виготовлений у порушення вимог ст. 25 ЦК України, а саме зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 після його смерті, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 120/02-31 від 15 лютого 2022 року (а.с. 30).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 524, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право на:

- 2/3 частини права на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- 1/3 частину права на земельну частку (пай) розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 008737, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв