ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 працював водієм в КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради з01.06.2004 року.

З наказом про скорочення штату від 01.06.2020 року №2/4 позивач був ознайомлений 15.06.2020 року, наказом №470 від 13.08.2020 року він був звільнений 17.08.2020 року за п.1 ст.40 КЗпП України - скорочення штату.

Позивач вважає звільнення протиправним і таким, що здійснено з порушенням норм Кодексу законів про працю України з огляду на те, що останньому не були запропоновані всі вакантні посади на підприємстві відповідача. Належного розгляду і, відповідно, згоди профспілкового комітету відповідача на звільнення позивача не відбулось, що є самостійною підставою для визнання звільнення протиправним. Позивач має переважне право залишення на роботі.

Враховуючи зазначене, з урахуванням уточнених позовних вимогах, позивач просив суд визнати незаконним і скасувати наказ № 470 (розпорядження) від 13.08.2020 року Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про припинення трудового договору з ОСОБА_1 ; поновити його на роботі на посаді водія автотранспортних засобів першого класу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради на його користь 130 692,70грн. - суму середнього заробітку за період вимушеного прогулу.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задоволено частково.

Визнано незаконним наказ № 470 (розпорядження) від 13.08.2020 року Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про припинення трудового договору з ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату).

Поновлено ОСОБА_1 на роботі до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на посаду водія автотранспортних засобів першого класу, з 18.08.2020 року.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 99 752 грн. 65 коп.

Стягнуто з Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 1306 грн. 93 коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий 10.08.1995 року на посаду слюсаря по ремонту котельного обладнання до відповідача, який мав найменування на той час - Підприємство «Дніпротепломережа».

На посаду водія 2-го класу ОСОБА_1 був переведений з 06.08.1998 року, з 16.09.2002 року позивач був прийнятий до відповідача водієм 2 класу в цех по експлуатації та ремонту механізмів та автотранспорта.

01.06.2004 року позивач переведений водієм першого класу на даному підприємстві. Для виконання посадових обов`язків за ОСОБА_1 відповідачем було закріплено автомобіль Рено, державний номер НОМЕР_1 .

31.01.2020 року КП «Теплоенерго» ДМР було видано наказ №51 від 31.01.2020 року, яким з посиланням на реструктуризацією структурних підрозділів підприємства, наказано начальнику відділу кадрів провести скорочення з додержанням процедури статті 49-2 КЗпП України та внести зміни в штатний розпис керівників, спеціалістів, службовців і робітників КП «Теплоенерго» та вивезти наступні вакансії, в тому числі, з юридичного відділу, ВТВ, Відділу охорони праці, Відділу нормування та обліку енергоресурсів, Відділу кадрів, Служби реалізації та збору платежів, Служби ГУ, КВП та ОТО, теплової дільниці №1 та з Авто-транспортної дільниці, а саме: 0,5 од.інженер з безпеки руху, 1 од.водій автотранспортних засобів (до 1,8 л ЗАЗ «Славута»), 1 од.водій автотранспортних засобів (до 1,8 л ВАЗ 2107), 1 од.водій автотранспортних засобів (до 1,8 л ВАЗ 2107), 1 од.водій автотранспортних засобів (вище 1,8-3,5 л УАЗ 2206), 1 од.водій автотранспортних засобів (вище 1,8-3,5 л ГАЗ 331029), 1 од.водій автотранспортних засобів (7.-10т ГАЗ 3307), 1 од.водій автотранспортних засобів (3т-5т ГАЗ 5312), 1 од.водій автотранспортних засобів (вище 5 м ЇЖ 2715), 1 од.водій автотранспортних засобів (до 1,8л РЕНО Доккер), 1 од.водій автотранспортних засобів (до 1,8 л РЕНО Дастер), 1 од.водій автотранспортних засобів (вище 5т-7т а/к КС 2571), 1 од.водій автотранспортних засобів (вище 3т-5т ГАЗ 3309), 2 од.машинист екскаватора 5 розряду, 1 од.слюсар з ремонту а/т засобів 5 розряду.

25.05.2020 року Спеціальною комісією з розгляду питань щодо скорочення чисельності чи штату працівників КП «Теплоенерго» ДМР було проведене засідання, оформлене Протоколом засідання №88/2 від 25.05.2020 року, метою якого було визначення працівників, наділених безумовним правом на залишення на роботі відповідно до ст. 184 та 43 КЗпП України; ідентифікація продуктивності праці і кваліфікації водіїв легкових автотранспортних засобів до 1,8л., здійснення їх порівняльного аналізу з метою визначення працівників, які підлягатимуть подальшому звільненню на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату, зумовленим змінами в організації виробництва і праці; за умови рівної кваліфікації та продуктивності праці водіїв легкових автотранспортних засобів до 1,8 л., визначення працівників з переважним правом на залишення на роботі, відповідно до ч.2 ст. 42 КЗпП України.

Підставою проведення засідання зазначено наказ №51 від 31.01.2020 року, обумовлений підсумками виробничо-господарської діяльності, у зв`язку з чим виникли істотні зміни в організації роботи. Ціллю скорочення чисельності працівників, що перебувають на посаді водіїв легкових автотранспортних засобів до 1,8л. зазначено забезпечення збереження основних робочих місць і своєчасної виплати заробітної плати. Суб`єктами, які підлягають оцінці, зазначені водії легкового автотранспортного засобу до 1,8 л. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В даному засіданні Спеціальної комісії встановлено, що водій легкового автотранспортного засобу до 1,8 л. ОСОБА_1 має базову загальну середню освіту, кваліфікаційна характеристика - 1 клас; працює на підприємстві з 2017 року, зазначено про наявність дисциплінарних стягнень, зазначено про відсутність доплат за інтенсивність праці та про відсутність премії; вказані відомості про продуктивність праці: - 9 подорожніх листів, відсутні відомості щодо підвищення кваліфікації.

Щодо водія легкового автотранспортного засобу до 1,8 л. ОСОБА_2 встановлено, що він має базову загальну середню освіту, кваліфікаційна характеристика - 1 клас; працює на підприємстві з 2017 року, зазначено про відсутність дисциплінарних стягнень, зазначено про наявність доплат за інтенсивність праці та про наявність премій; вказані відомості про продуктивність праці: - 76 подорожніх листів. відсутні відомості щодо підвищення кваліфікації.

Стосовно водія легкового автотранспортного засобу до 1,8 л. ОСОБА_3 встановлено, що він має базову загальну середню освіту, кваліфікаційна характеристика - 2 клас; працює на підприємстві з 2017 року, зазначено про відсутність дисциплінарних стягнень, зазначено про наявність доплат за інтенсивність праці та про відсутність премій; вказані відомості про продуктивність праці: - 87 подорожніх листів. відсутні відомості щодо підвищення кваліфікації.

На підставі зазначених фактичних обставин комісією встановлено, що найвищу кваліфікацію та продуктивність має ОСОБА_2 , не зважаючи на вищий клас ОСОБА_1 , за всіма іншими показниками, зокрема продуктивності праці, перевага надається ОСОБА_3 , тому скороченню підлягає ОСОБА_1

01.06.2020 року Комунальним підприємством «Теплоенерго» Дніпровської міської ради був виданий наказ «Про скорочення штату» № 2/4, яким начальнику відділу кадрів підприємство було доручено провести скорочення наступних працівників Автотранспортної дільниці з додержанням процедури статті 49-2 КЗпП України: ОСОБА_4 диспетчер, ОСОБА_5 водій автотранспортних засобів 1 кат., ОСОБА_6 водій автотранспортних засобів 2 кат., ОСОБА_7 водій автотранспортних засобів 2 кат., ОСОБА_8 водій автотранспортних засобів 1 кат., ОСОБА_9 водій автотранспортних засобів 1 кат., ОСОБА_1 водій автотранспортних засобів 1 кат.наказано від 01.06.2020 року №2/4 позивач був ознайомлений 15.06.2020 року.

Наказом № 470 (розпорядження) від 13.08.2020 року Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про припинення трудового договору з ОСОБА_1 за п.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату), позивач був звільнений з роботи за скороченням штату 17.08.2020 року. З даним наказом позивач був ознайомлений 17.08.2020 року. Підставою звільнення позивача в наказі зазначено наказ 24 від 01.06.2020 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У частині першій статті 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі N 331/8965/15-ц (провадження N 61-11385св18), від 25 лютого 2020 року у справі N 310/9675/18 (провадження N 61-21148св19).

Право на залишення на роботі, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування на іншу посаду, оскільки переважне право на залишення на роботі враховуються при скороченні декількох посад, тобто інші рівнозначні посади залишаються, і тоді роботодавець застосовує переважне право та надає право на залишення на роботі.

Крім того, відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 частини першої статті 40 і пунктами 2 і 3 частини першої статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 4 Конвенції МОП № 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною Радою 04.02.94 року, трудові відносини з працівниками не припиняються, якщо тільки немає законних підстав для такого припинення, пов`язаного із здібностями чи поведінкою працівника або викликаного виробничою потребою підприємства, установи чи служби.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради, ік. 32688148, є комунальним унітарним некомерційним комерційним підприємством, яке в своїй діяльності керується, зокрема Статутом, затвердженим Рішенням міської ради №69/52 від 18.12.2019 року. Відповідно до Статуту, власником підприємства є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку.

Відповідно до Статуту, в редакції, яка діяла на час звільнення позивача, органом управління підприємством є керівник підприємства, яким, зокрема, затверджуються структура, штатний розпис та правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Відповідно до п.72 Статуту, виробничі і трудові відносини, включаючи питання найму і звільнення, режиму праці, відпочинку, гарантії і компенсації, регулюються згідно з чинним законодавством, цим Статутом, колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, а також трудовим договором.

Відповідно до п.1.2. Робочої інструкції Водія автотранспортних засобів код КП 8322 автотранспортної ділянки, затвердженої 14.11.2017 року директором КП «Теплоенерго», водій автотранспортних засобів приймається та звільняється наказом директора підприємства згідно Кодексу законом про працю України та діючого законодавства про працю, по поданню начальника автотранспортної ділянки. Відповідно до п.1.3 Робочої інструкції, водій автотранспортних засобів безпосередньо підпорядковується механику та начальнику автотранспортної ділянки (АТД).

У відповідності до розділу ІІ Робочої інструкції, задачами та зобов`язаннями водія автотранспортних засобів є: управління закріпленим за ним автомобілем при різних дорожніх умовах; якісне та своєчасне виконання завдань, виданих механіком та начальником автотранспортної ділянки; виявлення та усунення зі слюсарем з ремонту автомобілів несправностей автотранспортного засобу; здійснення текучого ремонту та прийняття участі у всіх ремонтах по обслуговуванню закріпленого автомобіля; здійснення заправки автомобіля пальним, змазочними матеріалами та охолоджувальною рідиною; правильне оформлення шляхових документів; перевірка технічного стану автомобіля перед виїздом на лінію і після повернення; здача автомобіля та постановка його на охоронюване місце чи бокс по поверненню з роботи; усунення технічних несправностей рухомого складу, що виникли під час роботи на лінії; забезпечення високовиробничого та економного використання автотранспортного засобу; сприяння збільшення міжремонтних пробігів автомобіля; надання першої долікарняної допомоги потерпілим в дорожньо-транспортній пригоді; утримання автотранспортного засобу в порядку, про всі зауваження повідомляти керівництво АТД; забезпечення економного розходу паливно-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів; проходження перед виїздом на лінію контролю стану здоров`я з отриманням відмітки в шляховому листі; дотримання правил дорожнього руху, вимог охорони праці, техніки безпеки, промислової санітарії, пожежної безпеки, внутрішнього трудового розпорядку підприємства, даної інструкції; забезпечення справності обладнання автотранспортного засобу у відповідності з вимогами стандартів, відносно безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища; подача автотранспортного засобу під завантаження вантажів чи розвантаження,а також до місця випадки пасажирів; контроль правильності завантаження, розміщення та кріплення вантажів, в тому числі безпечних, великовантажних, негабаритних) в кузові, а також порядок розміщення пасажирів в легковому автомобілі.

Відносно дотримання вимог нормативно-правових актів по охороні праці водій зобов`язаний: дотримуватися особистої безпеки та здоров`я, а також про безпеку та здоров`я людей в процесі виконання робіт; знати та виконувати вимоги нормативних актів по охороні праці, правила поводження з машинами, механізмами, обладнанням та іншими засобами руху; користуватися засобами індивідуального та колективного захисту; забезпечення безпечної роботи автомобіля; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку підприємства.

Встановлено, що до скорочення діяв штатний розпис автотранспортної дільниці КП «Теплоенерго» з 01.12.2019 року, після якого був затверджений проміжний штатний розпис з 01.07.2020 року та штатний розпис 01.12.2020 року.

Відповідно до положень п. 4.3. Статуту повноваження щодо затвердження штатного розпису належать директору, він не має права доручати таке повноваження іншим працівникам.

Вбачається, що наказом від 31.01.2020 року №51 (п.3) директор затвердив новий штатний розклад підприємства. Водночас, за положеннями п. 4.3. Статуту структура, штатний розпис та правила внутрішнього трудового розпорядку підприємства затверджується Керівником Підприємства за погодженням з Уповноваженим органом. Відповідач не надав жодного доказу про те, що штатний розклад погоджений Уповноваженим органом, яким для відповідача є Управління благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, штатний розклад, введений в дію з 01.07.2020 підписаний лише директором без жодних погоджень.

Встановивши зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ про затвердження штатного розпису від 01.07.2020 року відсутній, відповідно, відсутній належним чином затверджений факт скорочення штату КП «Теплоенерго» на підставі наказів від 31.01.2020 №51 та №2/4 від 01.06.2020 року, що дає підстави вважати, що скорочення штату на підприємстві в період, що розглядається, не відбулось.

Колегія суддів приходить до висновку, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Крім того, встановлено, що відповідач не запропонував ОСОБА_1 вакантні посади на підприємстві, та не виконав покладений на нього частиною третьою статті 49-2 КЗпП України обов`язок запропонувати позивачу всі інші вакантні посади (інша робота), які були наявні на підприємстві.

Оскільки підстав для звільнення позивача за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України не встановлено і відповідач законність звільнення не довів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав, відповідно до статті 235 КЗпП України, для його поновлення на роботі.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції визнано незаконним звільнення позивача з роботи та ухвалено рішення про його поновлення на роботі, тому позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню. Встановлено та підтверджується матеріалами справи, відповідно до наданої довідки про доходи від 17.08.2020 року, середньомісячна заробітна плата позивача на час звільнення складала 8190,40 грн., середньоденна заробітна плата складала 386,33 грн.

Позивач звільнений з роботи 17.08.2020 року і розмір його середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу складає 99 752 грн. 65 коп. (8190,40 грн. х 11 міс. = 90094,40 грн.; 25 днів вимушеного прогулу х 386,33 грн. = 9658,25 грн.; 90094,40 грн. + 9658,25 грн. = 99 752 грн. 65 коп.), враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується, що саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги КП Теплоенерго про те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з даним позовом колегія суддів вважає як безпідставні, оскільки позивач у встановлений строк звернувся до суду, а той факт, що його позовна заява була залишена без руху, не впливає на перебіг строку звернення до суду, оскільки у разі усунення недоліків позовної заяви вона вважається поданою у день первісного звернення до суду.

Як убачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до суду 16 вересня 2021 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

19 січня 2021 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною третьою статті 185 ЦПК України визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Посилання КП Теплоенерго на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц, щодо підстав переривання строку позовної давності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки висновки у цій справі і у справі, яка переглядається, а також встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, є різними.

Наведені в апеляційній скарзі КП Теплоенерго інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Тому, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради- залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: