Справа № 2-2670/09
№ 4-с/183/23/22

У Х В А Л А
07 листопада 2022 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,
розглянувши, у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капусти Тетяни Іванівни неправомірними, скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, стягувач - ОСОБА_2 , орган державної виконавчої служби Апостолівський відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), -
21 червня 2022 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Азарльян С.М., звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капусти Т.І., у якій просив суд:
- визнати дії державного виконавця Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капусти Т.І. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП 25558610 неправомірними;
- зобов`язати державного виконавця Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капусти Т.І. усунути порушені права боржника ОСОБА_1 .
Скаргу мотивовано тим, що в провадженні Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південо-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 25558610 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2670/2009, виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 01.06.2009 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 22 квітня 2009 року.
Виконавче провадження відкрито на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2011 року.
Проте, скаржник зазначив, що про вищевикладену обставину дізнався у 2022 році випадково, коли виявив повідомлення про накладання на нього штрафу по виконавчому листу від 01.06.2009 року. З метою з`ясування обставин, що стали підставою для застосування штрафу 31.05.2022 року було направлено адвокатській запит. Одночасно з відповіддю на запит було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з яким скаржник не погоджується та зазначає, що розрахунок не достовірний, а дії державного виконавця неправомірні, оскільки наступний обчислював заборгованість, виходячи з середньої заробітної плати працівника для певної місцевості /а.с.16-22/.
19 липня 2022 року державним виконавцем Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капустою Т.І. надано до суду письмові заперечення проти скарги, в якому зазначено, що 01.04.2011 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25558610, відповідно до вимог виконавчого документа із зазначенням сторін виконавчого провадження, копію якої, того ж дня за вих. № 3958/03-11, 3957 направлено сторонам виконавчого провадження. На підставі Закону «Про виконавче провадження», Інструкції та у відповідності до матеріалів виконавчого провадження було встановлено, що з 27.04.2011 року ОСОБА_1 проходив строкову військову службу. Отже при складанні розрахунків заборгованості з аліментів на період проходження строкової військової служби нарахування аліментів здійснювалося із застосованням 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В подальшому нарахування здійснювалися, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (враховуючи місце реєстрації боржника ОСОБА_1 )
Таким чином, державний виконавець вважає скаргу безпідставною та такою, що спростовуються матеріалами виконавчого провадження, дії головного державного виконавця правомірними /а.с.54-59/.
Представником ОСОБА_2 - адвокатом Курпіль А.М. надано до суду письмові заперечення проти скарги, в якому зазначено наступне. Боржнику було відомо про існування виконавчого провадження ще з червня 2011 року, коли ним було сплачено 289 грн. аліментів, що підтверджується наданим адвокатом боржника розрахунок заборгованості станом на 01.02.2015 року. Також боржником не надавалася будь яка інформація, стосовно його працевлаштування з листопада 2021 року, отже державний виконавець мала всі підстави здійснювати розрахунок заборгованості виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості /а.с.66-68/.
Представник скаржника та скаржник в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд скарги без їх присутності. Скаргу та вимоги, підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.
В судове засідання представник Апостоловського ВДВС не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволені скарги просила відмовити у повному обсязі.
Стягувач - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновків, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.
Порядок виконання судових рішень та повноваження виконавців при вчиненні виконавчих дій визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Порядок розгляду скарг на дії, бездіяльність, рішення, державного виконавця, чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення визначений розділом VІІ ЦПК України, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року «Судовий контроль за виконанням судових рішень».
Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Фактичні обставини по справі.
Судом встановлено, що 01 червня 2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення, яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.04.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 11 червня 2009 року /а.с.11-12/.
16 червня 2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, на підставі вищевказаного рішення, було видано виконавчий лист /а.с.60/.
1 квітня 2011 року державним виконавцям Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 25558610, на підставі вищевказаного виконавчого листа та зазначено про обов`язок боржника виконувати рішення з дня відкриття виконавчого провадження /а.с.61/.
За приписами т.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору, - судом.
Відповідно до п.4 розділу ХУІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом №512/2 від 02 квітня 2012 року Міністерства юстиції ( далі Інструкція) виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Більш того, відповідно до п.3 розділу ХУІ Інструкції, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.
Отже, надання доказів сплати аліментів є обов`язком боржника.
Посилання боржника про те, що державний виконавець при розрахунку суми аліментів, що підлягають стягненню, не взяв до уваги його фактичний та офіційний розмір доходів з листопада 2021 року по дату подання скарги, суд відхиляє, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду зі скаргою боржник, в силу ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячно нарахованої та отриманої ним заробітної плати за час роботи у 2021 році.
Натомість, матеріали справи містять відомості з фіскальної служби на запити держвиконавця в період листопада 2021 року по лютий 2022 року, з яких вбачається відсутність у скаржника джерел отримання доходів /а.с.71-76/.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 27Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
За такого доводи, викладені в скарзі проте, що сплачувані ним аліменти мали обраховуватися з його заробітної плати, а не з середньої заробітної плати для даної місцевості, суд вважає безпідставними та необґрунтованими.
Твердження скаржника стосовно того, що він не був обізнаний про існування виконавчого провадження також не найшло свого підтвердження, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості станом на 2015 рік, ОСОБА_1 було самостійно сплачено аліменти в червні, липні, вересні 2011 року /а.с.62/.
Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 працював і отримував дохід з 2011 року по 2014 року, а також в період з листопада 2021 року по теперішній час, суд приходить до переконання, що використання державним виконавцем інформації про середню заробітну плату працівника за ці періоди для місцевості відповідає нормам законодавства.
Таким чином, суд вважає, що державний виконавець діяла у межах повноважень, наданих їй законом, а вимоги скарги на її дії щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах та зобов`язання усунути порушення права боржника є необґрунтованими та безпідставними, а тому відсутні правові підстави для задоволення цієї скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -
Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Капусти Тетяни Іванівни.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення.

Повне найменування сторін:

Скаржник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Стягувач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

Орган державної виконавчої служби - Апостолівський відділ державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) , місце знаходження: 53800, Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Центральна, 63.

Суддя О.В.Сорока.