Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 жовтня 2022 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Ковальчука М.В., з участю секретаря судового засідання Багінської В.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Крижанівського О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , внаслідок чого відкрилась спадщина, яку прийняли, але не оформили спадкових прав, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Посилаючись на те, що він є спадкоємцем ОСОБА_6 , однак, у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття даної спадщини, оскільки з 27 жовтня 2019 року мав постійні проблеми зі здоров`ям та перебував на лікуванні, в подальшому був встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 карантин та з 24 лютого 2022 року введено в Україні воєнний стан, позивач просить визначити йому додатковий строк для подачі такої заяви терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Заперечуючи відносно наведених позивачем обставин, представником відповідача подано до суду відзив, в якому останній просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки ОСОБА_3 не є належним відповідачем у даній справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому зазначив, що позивач не міг подати заяву про прийняття спадщини у передбачений законом строк, в тому числі, і у зв`язку з його постійним працевлаштуванням та умовами праці.

Представник відповідача позов не визнав, викладені у відзиві заперечення проти позову підтримав та вважає, що строк звернення до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 пропущено без поважних причин.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина.

03 листопада 2010 року секретарем Соболівської сільської ради Романівського району Житомирської області було посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_4 заповіла усе своє майно, в тому числі хату 70 м?, хлів 63 м?, земельний пай площею 2,8817 державний акт серії ЯА № 112432 від 01 грудня 2004 року та гроші за присвоєння звання «Мати-героїня», у рівних частинах своїм дітям - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 разом з нею проживали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа після його смерті не заводилася.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно запису погосподарської книги на день смерті за даною адресою був зареєстрований брат ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно із записами погосподарських книг № 8 на 2016-2023 року, житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці плошею 0,25 га для обслуговування житлового будинку (номер обліку 01-01065), значився за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 є братом спадкодавця ОСОБА_6 та спадкоємцем за законом відповідно до частини першої статті 1262 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

02 червня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С.Л. із заявою про прийняття спадщини за законом щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , проте нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, оскільки заява подана із порушенням встановленого законом шестимісячного строку.

ОСОБА_3 , яка є дружиною ОСОБА_7 , у встановлений законом строк реалізувала своє право на подання заяви про прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого, позивач знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря та невролога комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Житомирської міської ради, діагноз ІХС, гіпертонія та цереброваскулярна хвороба. Позивач проходив амбулаторне лікування у сімейного лікаря 29 жовтня 2019 року, 14 листопада 2019 року, в періоди з 10 лютого 2020 року по 10 березня 2020 року, з 23 березня 2020 року по 01 квітня 2020 року, з 28 вересня 2020 року по 07 жовтня 2020 року, 22 лютого 2021 року, 25 березня 2021 року та в період з 25 листопада 2021 року по 04 грудня 2021 року.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із статтею 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

При таких обставинах у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Спір у даній справі виник між спадкоємцями, якими є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому остання є належним відповідачем.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такий строк у даному спорі для позивача був визначений з 25 жовтня 2019 року до 25 квітня 2020 року.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, тимчасова непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прийняття спадщини тощо.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 причинами несвоєчасного прийняття спадщини та неподання заяви нотаріусу зазначив постійні проблеми зі здоров`ям та хворобу, введення карантинних обмежень на території України та воєнного стану, а також через зайнятість на роботі.

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентовано главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок).

Згідно з пунктом 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першої заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (пункт 3.5 глави 10 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3.23 глави 10 Порядку передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Згідно з пунктом 2.1 розділу IV Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5, спадкова справа заводиться посадовою особою органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми), що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, визначених у статтях 1261, 1262, 1266 ЦК України, осіб, вказаних у заповіті, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів.

У зв`язку з чим, не заслуговують на увагу твердження позивача як на поважність причини ним пропуску для прийняття спадщини його працевлаштування та умови праці в період з 04 лютого 2019 року по 28 лютого 2022 року, оскільки згідно наданих ним документів останній працював з графіком роботи з понеділка по п`ятницю з 09 години до 18 години, субота, неділя та святкові вихідні, враховуючи при цьому, що субота є робочим днем державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини згідно офіційного сайту Міністерства юстиції України.

Отже, позивач не був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини особисто, враховуючи незначну віддаленість місця проживання позивача (м. Житомир) від місця відкриття спадщини (Житомирський район Житомирська область), або шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування.

Також сам факт захворювання позивача не свідчить про те, що він фізично не міг прибути до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини або направити таку заяву засобами поштового зв`язку.

При цьому матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що поза межами періоду амбулаторного лікування стан здоров`я позивача був настільки важкий, що перешкоджав йому у своєчасній реалізації своїх спадкових прав. Приймається до уваги й та обставина, що позивач знаходився не на стаціонарному, а на амбулаторному лікуванні (така організація медичної допомоги передбачає відвідування самим хворим лікувального закладу на відміну від стаціонарного лікування, яке надається з розміщенням пацієнта у лікарні).

Окрім цього суд зауважує, що необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби не є поважною, тобто такою, що зумовлена об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, причиною невчинення відповідної дії.

Введення в Україні військового стану поза завершенням встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини також не може свідчити про поважність причини неподання відповідної заяви.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд прийшов до висновку про те, що наведені позивачем причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для подання ним заяви про прийняття спадщини у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку, які можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 10-13, 259, 263-265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Тридцятиденний строк на оскарження даного судового рішення слід обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 листопада 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.В. Ковальчук