Справа № 459/2318/22
Провадження № 2/459/364/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Мельникович М. В.

з участю секретаря судового засідання Горощук А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Франгулова Лідія Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування,-

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на автомобіль марки Jeep, модель Compass latitude, дата виготовлення: 01.01.2018, об`єм двигуна 2360, ідентифікаційний номер або номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Син спадкодавця ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Франгулової Лідії Олександрівни із заявою про прийняття спадщини. 17.11.2022 приватним нотаріусом Франгуловою Л.О. була заведена спадкова справа за №68669182. Інші спадкоємці, а саме мама позивача (дружина спадкодавця) ОСОБА_3 та мій брат позивача (син спадкодавця) ОСОБА_2 відмовилися від своїх часток у спадщині, про що було подано відповідні заяви приватному нотаріусу Франгуловій JI. O. Інші спадкоємці відсутні. Відтак, позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на легковий автомобіль марки TOYOTA, модель AVENSIS, випуску 2000року, шасі (кузов, paMa)№ НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , причіп марки ПР, модель ТУРИСТ, випуску 1999року, шасі (рама) № НОМЕР_4 . Разом з тим, 20.07.2021 батько позивача ОСОБА_4 , перемістив через митний кордон України автомобіль марки - JEEP, модель - COMPASS LATITUDE, колір - чорний, дата виготовлення - 01.01.2018р., ідентифікаційний номер або номер кузова (VIN) - НОМЕР_5 , об`єм двигуна (куб.см.) - 2360, що підтверджується посвідченням Одеської митниці про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 21.07.2021; Митною декларацією (електронне декларування) UA500030/2021/206926 від 20.07.2021; Рахунком-фактурою (Invoice) - CL-5549 від 25.03.2021; Сертифікатом (свідоцтвом) серія НОМЕР_7 . Вартість автомобіля відповідно до вказаних документів становила 127 439,42 гривень. Проте за життя батько позивача не закінчив процедуру реєстрації вказаного транспортного засобу за законодавством України та не отримав відповідні правовстановлюючі документи, а саме не поставив автомобіль на облік у органах МВС України та не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Приватний нотаріус Франгулова Л. О. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій №62/02-14, згідно якої відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , на автомобіль марки JEEP COMPASS, VIN: НОМЕР_5 , оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вищевказаний автомобіль. Також приватний нотаріус Франгулова Л.0. роз`яснила позивачу, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька на автомобіль марки JEEP COMPASS, VIN: НОМЕР_5 та рекомендувала звернутися до Червоноградського міського суду Львівської області із позовом про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування за законом. Зазначила, що в даному випадку іншого способу визнати право власності на автомобіль та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не передбачено. Також позивач зазначив, що інші спадкоємці, а саме мама позивача (дружина спадкодавця) та брат позивача (син спадкодавця) не заперечують щодо визнання права власності на вказаний автомобіль саме за позивачем. Відтак, посилаючись на норма ст. ст.. 15,16, 328, 1216, 1217, 1269, 1270, 1297 ЦК України, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.09.2022 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2022.

17.10.2022 до суду надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_3 , у якій вона просила задовольнити у повному обсязі даний позов та розгляд справи здійснити без її участі.

Аналогічна заява 17.10.2022 надійшла від відповідача ОСОБА_2 .

Окрім цього, 17.10.2022 надійшла заява від третьої особи приватного нотаріуса, у якій вона також просила розглядати справу без її участі.

28.10.2022р сторони у підготовче засідання не з`явилися.

28.10.2022 від позивача надійшла заява про розгляд даної справи без його участі, а також зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідачі та третя особа подали заяви про розгляд справи без їх участі, про що вказано вище.

З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідачі визнали пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3, 4 ст. 200, ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у даній справі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 26.07.1985 та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 16.01.1990 (а. с. 22-23).

ОСОБА_3 являлася дружиною ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_10 від 26.10.1983 (а. с. 21).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 28.09.2021 помер ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 24).

Після смерті батька ОСОБА_1 , син спадкодавця, звернувся до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Франгулової Лідії Олександрівни із заявою про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу Франгуловою Л. О. була заведена спадкова справа за №63/2021.

На підставі заяви позивача він прийняв спадщину та йому було видано:

-свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.07.2022 , зареєстроване в реєстрі за №432 (бланк №805804) на 1/4 (одну четверту) частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №69610724 від 29.07.2022року (а. с. 25-26);

-свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.07.2022, зареєстроване в реєстрі за №433 (бланк №805805) на легковий автомобіль марки TOYOTA, модель AVENSIS, випуску 2000року, шасі (кузов, paмa) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 та причіп марки П, модель ТУРИСТ, випуску 1999року, шасі (рама) № НОМЕР_4 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №69612923 від 29.07.2022.

Разом з тим, приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Франгулова Л. О. 29.07.2022 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , на автомобіль марки JEEP COMPASS, VIN: НОМЕР_5 відмовила, оскільки ОСОБА_1 не було надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вищевказаний автомобіль.

Позивач вказує, що за життя батько позивача не закінчив процедуру реєстрації вказаного транспортного засобу за законодавством України та не отримав відповідні правовстановлюючі документи, а саме не поставив автомобіль на облік у органах МВС України та не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

У зв`язку із вищевказаним позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на вказаний автомобіль марки JEEP COMPASS, оскільки іншого способу визнати право власності на автомобіль та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу чинним законодавством не передбачено.

Із матеріалів справи видно, що 20.07.2021 ОСОБА_4 перемістив через митний кордон України (Одеська митниця) автомобіль легковий марки JEEP «COMPASS LATITUDE», дата виготовлення 01.01.2018, ідентифікаційний номер кузова (VIN): НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2360, що підтверджується посвідченням про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 від 21.07.2021, виданим Одеською митницею Державної митної служби України (а. с. 30); електронним декларуванням серії UA500030/2021/206926 від 21.07.2021, у якій вказана вартість автомобіля 127439,42 грн (4683,00 дол. США) (а. с. 31-32); рахунком-фактурою CL-5549 (а. с. 33); сертифікатом відповідності серія Т00853926 від 21.07.2021 (а. с. 34).

Відповідно до копії посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 21.07.2021, виданим Одеською митницею Державної митної служби України, Одеська митниця не заперечує проти реєстрації в підрозділі МВС України, який відповідно до законодавства України вповноважений здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ, зазначеного в цьому посвідченні ТЗ на ім`я ОСОБА_4 (а. с.30).

Доказів того, вказаний автомобіль був зареєстрований у органах МВС України та батько позивача отримав свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу (технічний паспорт) матеріали справи не містять. Позивач стверджує, що такі дії його батьком проведені не були.

Із листа приватного нотаріуса №103/02-16 від 05.10.2022 вбачається, що 17.11.2021 нею була заведена спадкова справа №63/2021 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , єдиним спадкоємцем до майна якого є його син - ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою інших спадкоємців на свої права на його користь. На все рухоме і нерухоме майно, на яке було представлено документальне підтвердження прав власності померлого, заявнику були видані свідоцтва про право на спадщину за законом. Але документів, що підтверджували би право власності померлого на автомобіль марки JEEP COMPASS, VIN: НОМЕР_5 , тобто технічний паспорт на цей транспортний засіб з реєстрацією його відповідним органом за померлим - ОСОБА_4 , як за власником цього автомобіля, для оформлення спадщини за заявником надано не було. Тому, керуючись п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також частиною 3 cm. 46 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний автомобіль, так як це суперечило би чинному законодавству, і запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав, як спадкоємця померлого.

Таким чином, позивач прийняв спадщину на підставі закону шляхом подання відповідної заяви у встановленому законодавством порядку. Однак, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний автомобіль на підставі того, що батько позивача за життя не закінчив процедуру реєстрації транспортного засобу за законодавством України та не отримав відповідні правовстановлюючі документи, а саме не поставив автомобіль на облік у органах МВС України та не отримав свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Обставин, які б вказували, що ОСОБА_4 заволодів автомобілем неправомірно, або на вказане майно, крім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Відповідно до ст..ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Слід зазначити, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, про що зазначив ВС у своїй постанові від 22.09.2021 у справі №227/3750/19.

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів , напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

При цьому, згідно з п. 8 Порядку № 1388, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку є: зокрема, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

Отже, батьку позивача при житті належав спірний автомобіль, позивач є єдиним спадкоємцем свого батька, оскільки інші спадкоємці відмовилися від спадщини на користь позивача, спадщину у встановленому законом порядку позивач прийняв, до нього на підставі вищевикладених положень цивільного законодавства України перейшло право власності на вказаний автомобіль, однак на цей час позивач позбавлений можливості завершити процедуру реєстрації автомобіля у органах МВС України та отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що в свою чергу позбавляє позивача можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

На підставі викладеного суд вважає, що права позивача потребують судового захисту, обраний спосіб захисту прав позивача є ефективним та забезпечить дієве відновлення його прав, оскільки на підставі рішення суду про визнання права власності позивач отримає змогу завершити процедуру реєстрації транспортного засобу та вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Суд вирішує питання судових витрат на підставі ч. 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, де зазначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи визнання позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з квитанцією №1425168 від 19 серпня 2022 року, а решту суми слід залишити за позивачем, оскільки останній не просив стягнути судовий збір із відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12, 14, 81, 141, 200, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Франгулова Лідія Олександрівна про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на автомобіль марки JEEP, модель COMPASS LATITUDE, дата виготовлення: 01.01.2018, об`єм двигуна 2360, ідентифікаційний номер або номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору у розмірі 637 (шістсот тридцять сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.11.2022.

Дані учасників:

позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_12 );

відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_13 );

відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_4 , ідентифікаційни номер: НОМЕР_14 );

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Червоноградського районного нотаріального округу Франгулова Лідія Олександрівна (80100, м. Червоноград, вул. Шевченка, 18).

Суддя: М. В. Мельникович