Cправа № 563/1127/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2022 року

Корецький районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судового засідання Дулюк А.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом виконавчого комітету Корецької міської ради, як Органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

встановив:

Виконавчий комітет Корецької міської ради, як Орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

В обгрунтуванні позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач близько чотирьох років проживає разом з ОСОБА_4 , перебуває з ним у фактичних шлюбних відносинах. Співмешканці мають негативну характеристику за місцем проживання. Часто, будучи напідпитку, вони вчиняють сімейні скандали з бійками та викликами поліції на лінію 102, дитина є постійним свідком цих подій. Малолітній ОСОБА_3 наказом служби у справах дітей Корецької міської ради від 28.04.2001 № 133-о перебував на обліку, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах за ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків. Неналежний догляд проявлявся у нестворенні умов проживання постійний бруд у кімнатах, занедбані меблі, відсутність чистої білизни, низька забезпеченість засобами гігієни та продуктами харчування, часто фіксувалась відсутність приготовленої їжі. Постановою Корецького районного суду від 12.04.2021 (справа № 563/379/2) ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченог ч. 1 ст. 184 КпАП України та застосовано до неї адміністративне стягнення - попередження. Тривалий час сім`я відповідача відвідувалась працівниками соцслужб. З ОСОБА_2 неодноразово проводилися профілактичні бесіди про створення сприятливих умов для проживання та виховання дитини, здійснення належного догляду за сином, недопущення вживання спиртних напоїв, надавались роз`яснення щодо наслідків недбалого ставлення до батьківства, однак позитивного результату не досягнуто, усі зауваження залишалися поза увагою. Окрім вищенаведеного, 12.09.2022 до служби від КНП «Корецька міська лікарня" надійшло повідомлення про доставку каретою швидкої допомоги до лікарні малолітнього ОСОБА_3 , при огляді якого, діагностовано осадіння скроневої ділянки зліва та правої тім`яної ділянки; осадіння лівого плеча та передпліччя.

На основі цього комісією рекомендовано виконавчому комітету Корецької міської ради прийняти рішення про відібрання у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с.Даничів Рівненського району Рівненської області малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини. На засіданні виконавчого комітету Корецької міської ради відповідне рішення було прийняте на черговому засіданні виконкому (рішення від 21.09.2021 № 194).

Вилучення відбулось 23.09.2022, відповідно до чого наказом ССД від 23.09.2022 № 112-о дитину знято з обліку СЖО та наказом ССД від 23.09.2022 № 113-0 поставлено на первинний облік служби, як таку, що залишилась без батьківського піклування. На даний час ОСОБА_3 тимчасово влаштовано у сім`ю ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідач неналежним чином доглядає за малолітнім сином, негативно характеризуються за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, дитина на даний час перебуває в іншій сім"ї де про неї піклуються та дбають.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та не заперечила щодо його задоволення.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що відповідач не виконує своїх батьківських обов"язків по відношенню до своєї дитини, негативно характеризується по місцю проживання, зловживає спиртними напоями, в будинку де проживала дитина антисанітарійні умови, немає необхідних речей та продуктів харчування. Мати та вітчим неодноразово били дитину.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.09.2016 року.

Відповідно до наказу № 133-о від 28.04.2021 року малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах за ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім"ї ОСОБА_2 від 05.04.2021 року, 28.07.2021 року, 27.10.2021 року, 14.09.2022 року, 12.05.2022 року під час обстеження було встановлено, що на момент обстеження в будинку холодно, дуже брудно, кругом розкидані різні речі, відсутній чистий одяг для дитини, малий запас продуктів харчування, засобів гігієни, в будинку присутній неприємний запах. В будинку не створено належних умов для проживання.

Як вбачається з акта проведення бесіди з малолітньою дитиною від 24.10.2022 року ОСОБА_3 з початку розмови на контакт пішов неохоче, згодом почав відповідати на деякі запитання. Під час розмови встановлено, що дитину у сім"ї ОСОБА_2 били неодноразово, як мати так і відчим. На даний час повертатися додому він не бажає, оскільки боїться, що буде покарений дорослими.

Відповідно до постанови Корецького районного суду від 12.04.2022 року ОСОБА_2 визнана винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування корецької міської ради про доцільність відібрання без позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування, вважає за доцільне відібрати дитину ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_2 ..

Згідно ч.1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Згідно положень ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При вирішенні заявлених позовних вимог, суд приймає до уваги перш за все інтереси дитини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток

Підсумовуючи виявлені обставини, суд вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: вихованням та утриманням дитини не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не створила належних умов для проживання та виховання дитини, не забезпечила її повноцінним харчуванням та медичним доглядом.

За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву задоволити.

Відібрати у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 (дев"ятсот дев"яносто дві) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 жовтня 2022 року.

Суддя