Справа №351/1332/22
Номер провадження №2/351/578/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Снятинської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки і піклування Снятинської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Позивачка по первісному позову ОСОБА_1 , свої позовні вимоги мотивувала тим, що 20.05.2016р. уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 від якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх років відношення з відповідачем поступово горішилось, будь-які спроби примиритися не дали бажаних результатів, тому вона перейшла проживати у м. Чернівці, а відповідач залишився мешкати в с. Залуччя-Горішнє, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Проживати у такому шлюбі позивачка не бажає, просить шлюб розірвати, а неповнолітнього сина ОСОБА_4 залишити проживати біля неї.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачкою ОСОБА_1 разом не проживають, остання орендує квартиру в м. Чернівці, працює охоронцем у психоневрологічному інтернаті за графіком роботи "доба через дві" та планує виїхати за межі України. ОСОБА_2 вважає, що в інтересах дитини проживати біля нього, оскільки він фінансово забезпечений, має власний автомобіль на якому возить сина у навчальний заклад, проживає в п`яти-кімнатному будинку своїх батьків, де створені всі умови для проживання та виховання сина. Тому просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З розірванням шлюбу згідний, заперечив щодо визначення місця проживання дитини біля матері. Зустрічний позов просив задоволити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Снятинської міської ради у судове засідання не з`явився, надав суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20.05.2016р. зареєстрували шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу " ОСОБА_2 ".

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно висновку Служби у справах дітей щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, шлюб їх фактично припинено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому такий шлюб зберігати не доцільно.

Відповідно до 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У висновку із Служби у справах дітей зазначено, що згідно акту оцінки потреб сім`ї від 14.09.2022 №06-05/40, що склали фахівці соціальної роботи КУ "Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)" Снятинської міської ради відомо, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за місцем проживання батька в селі Горішнє Залуччя Коломийського району Івано-Франківської області та має все необхідне для проживання та всебічного розвитку дитини. Батько дитини має самостійний дохід, а тому матеріально забезпечений. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей Снятинської міської ради відомо, що ОСОБА_2 разом із малолітнім сином ОСОБА_4 проживають у житловому будинку, де для дитини відведено окремо кімнату, в якій створені всі умови для відпочинку та розвитку дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, та з врахуванням висновку Служби у справах дітей за результатом обстеження житлово-побутових умов проживання, малолітню дитини залишити на проживанні з батьком.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 89, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.05.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №587 - розірвати.

У решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволити.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ