Справа №760/3195/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2022 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 10.02.2022 року звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача Київської міської ради, в якому просила встановити їй додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька - ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду позивача посилається на наступне.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 19.11.2020 року зроблений актовий запис №20299.

Позивач зазначає, що з 19 грудня 2020 до 30 квітня 2021 на всій території України було встановлено карантинні обмеження, у зв`язку з чим, у позивача виникли труднощі в оформленні спадщини, оскільки міський транспорт не працював, а також більшість нотаріальних контор, які працювали в досить обмеженому режимі, тому вона не мала можливості звернутись до нотаріальної контори.

В подальшому у позивача загострилися хронічні хвороби, що вимагало постійного обстеження у лікарів та підготовки до проведення оперативного втручання, що підтверджується виписками наданими закладом охорони здоров`я.

Після проведення операції та закінчення карантину та відновлення роботи державних нотаріальних контор, позивач у липні 2021 року звернулась до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті батька, ОСОБА_2 , де було заведено спадкову справу №435/2021.

Постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки був пропущений шестимісячний строк.

Позивач зазначає, що беручи до уваги фактичні обставини, як встановлення карантинних обмежень на всій території України та пов`язане з цим обмеження пасажирських перевезень, а також суттєві обмеження роботи суб`єктів, які приймають відвідувачіВ, а також погіршення здоров`я позивача та підготовка до оперативного втручання, вважає що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому просить суд встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 11.02.2022 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 15.02.2022 р., відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено підготовче судове засідання.

01.09.2022 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого представник відповідача просить суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення згідно чинного законодавства, а справу слухати за відсутності представника.

Ухвалою суду від 23.09.2022 постановленої на місці та занесеної до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Суд, заслухавши представника позивача, врахувавши письмові доводи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 19.11.2020 року зроблений актовий запис №20299.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом.

Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ст. 67 Закону України Про нотаріат від 02.09.1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2020 р.щодо майна померлого ОСОБА_2 в П`ятій київській нотаріальній конторі було заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 67940726, номер у нотаріуса 435/2020.

Постановою державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори Василевської О.А. від 08.07.2021 р., відмовлено позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , оскільки позивачем пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, з урахуванням змін від 21 квітня 2021 року № 405, від 16 червня 2021 року № 611, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, від 20 травня 2020 р. № 392 та від 22 липня 2020 р. № 641.

В судовому засіданні встановлено, що в період з квітня 2021 року позивач проходила обстеження у лікарів та 10.06.2021 року проведено оперативного втручання, що підтверджується виписками наданими закладом охорони здоров`я.

Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21).

6-ти місячний строк для прийняття спадщини сплив 19.05.2021 року, а позивач звернулася до нотаріальної контори 08.07.2021 року, тобто через півтори місяці після спливу шестимісячного терміну.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а тому приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.

Керуючись пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7, ст.ст. 15, 16, 252, 252-254, 1212, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 ) додатковий строк в 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.