Справа №333/3805/21
Провадження № 2/333/402/22
29 серпня 2022 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Михайлової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Панченко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит,
Ухвалою суду від 07.06.2021 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача в заочному порядку відповідно до вимогст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за такими підставами.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст.3,6,627 ЦК Українив Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цьогокодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмірі порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Суд встановив, що 10.12.2020 р. між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №77-0325, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 37 000,00 грн. на споживчі потреби зі сплатою відсотків у розмірі 56% річних строком на 60 місяців та з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 09.11.2025 року.
Пунктом 3.3.2 Договору передбачено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з графіком платежів або достроково, в порядку, визначеного цим договором, але не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, вставленого договором.
Згідно із п. 3.3.3 Договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 616,67 грн. та сплачувати проценти нараховані на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з січня 2021 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує на рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної кредитним договором.
За змістом п. 3.9.1 Договору Банк вправі вимагати повернення суми кредиту та сплати всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або умами, що підлягають до сплати за цим договором), строк сплати яких не настав, в повному обсязі у разі настання подій, передбачених п. 3.9.1.1, п. 3.9.1.2, у тому числі у разі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом на один календарний місяць.
Водночас, як встановлює п. 3.9.2 Договору, виконання Позичальником вимоги Банку щодо повернення кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів, строк сплати яких не настав, повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дня одержання такої вимоги від Банку.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони, діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. Цей договір оформлений письмовим документом, підписаний сторонами, як того вимагають ст.207,1055 ЦК України. Зі змісту договору вбачається, що сторонами обумовлена сума кредитних коштів, розмір процентів за користування ними, порядок їх надання банком позичальнику, а також строк, порядок та умови повернення кредиту позичальником, тобто усі істотні умови кредитного договору.
Таким чином, укладений між сторонами договір є чинним і обов`язковим для виконання.
Розмір заборгованості за кредитом, відсотками та іншими платежами підтверджується відповідним розрахунком, наданими позивачем, який суд вважає належним та допустимим доказом і приймає до уваги при ухваленні цього рішення.
При цьому, суд враховує, що відповідач обґрунтованого заперечення проти позову не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.
На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.
Згідно зі ст.141 ЦПК Українисуд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн..
Керуючись ст.3,6,11,15,16,526,530,610,611,626,627,628,629,1049,1050,1054,1055 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, - задовольнити повністю.
Сторонам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя А.В.Михайлова