08.11.2022 Єдиний унікальний номер 205/5224/22
Провадженя№ 2/205/2534/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.11.2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Курбанової Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» про стягнення страхової виплати, пені, 3% річних, інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ПрАТ «Страхової компанії «Глобал Гарант» про стягнення страхової виплати, пені, 3% річних, інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2022 р. о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely MR 7151» д/н НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний міг виявити, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Prius» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (оцінка відповідного пошкодження та вартість відновлення визначена в оцінці судового експерта й становить 40 927,08 грн.). Своїми діями ОСОБА_3 , порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська № 201/1598/22 від 16.03.2022 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн. Відповідно до матеріалів адміністративного провадження відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № АР/5325179 термін дії з 03.02.2021 р. по 21.02.2022 р. виданий ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ". 31.01.2022 р. та 02.02.2022 р. позивач повідомив ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" про дорожньо-транспортну пригоду. В подальшому 23.02.2022 р. позивач направив на електронну пошту відповідача заяву про страхове відшкодування підписану ЕЦП, з усіма необхідними додатками. 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб й надалі його було продовжено. Відтак, через стрімкі наступальні дії РФ позивач був позбавлений направити заяву про страхове відшкодування поштою, так як відділення «Укрпошти» не приймали відправлення, лише після стабілізації ситуації, а саме 17.03.2022 р. та повторно 30.06.2022 р. позивач направив рекомендованими листами з повідомленням відповідні заяви про страхове відшкодування також з усіма необхідними додатками. Станом на дату подання цієї позовної заяви відповідач не надав жодної відповіді на всі вищезазначені листа та не здійснив страхову виплат у встановлений законом сорок 90 днів. Відповідно до висновку судового експерта майнова шкода заподіяна позивачу становить 40927,08 грн., витрати на проведення експертизи становлять 3500,00 грн., витрати на послуги СТО становлять 864,00 грн. Загальна сума вимоги за шкоду, заподіяну потерпілій ОСОБА_1 у межах страхового ліміту становить 45291,08 грн. Згідно з розрахунками, до загальної суми у розмірі 45291,08 грн. нараховуються: пеня, три проценти річних та інфляційні втрати за користування чужими коштами за весь час прострочення, згідно ст. 625 ЦК України. Для потерпілої ОСОБА_4 сума нарахування заборгованості за період з 25.05.2021 р. по 17.08.2022 р. складає: 45291,08 грн., пеняза період з 25.05.2022 р. по 02.06.2022 р., з 03.06.2022 р. по 17.08.2022 р. складає: 4938,59 грн., 3 % річних за період з 25.05.2022 р. по 17.08.2022 р. складають: 316,42 грн., інфляційні витрати за період з 25.05.2022 р. по 17.08.2022 р. складають: 1730,08 грн. Просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_1 суму страхової виплати у розмірі 45291,08 грн., пеню у розмірі 4938,59 грн., 3% річних у розмірі 316,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 1730,89 грн. та судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2022 року прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути дану справу без його участі та проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія «Глобал Гарант» своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно полісу №АР/5325179 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 00-00 год. 03.02.2021 р. по 02.02.2022р., автомобіль марки «Geely MR 7151», д/н НОМЕР_1 застраховано у ПрАТ «СК «Глобал Гарант», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 260000,00 грн., шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн., розмір франшизи - 2600,00 грн. (а.с.9).

З проколу про адміністративне правопорушення АББ №062947 від 01.02.2022 р. вбачається, що 31.01.2022 р. о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely MR 7151» д/н НОМЕР_1 , під час виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний міг виявити, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota Prius» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.12, 13).

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська № 201/1598/22 від 16.03.2022 р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 850,00 грн. (а.с.60).

31.01.2022 р. ОСОБА_5 направлено до ПрАТ «СК «Глобал Гарант» протокол про адміністративне правопорушення АББ №062947 відносно ОСОБА_3 (а.с.12).

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 1241, ОСОБА_1 є власником автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_2 , 2017 року випуску, білого кольору (а.с.17, 41).

19.11.2015 р. ОСОБА_1 , Центром 1241 видано посвідчення водія НОМЕР_4 , категорії В на строк до 19.11.2045 р. (а.с.17, 41).

Відповідно до заяв про виплату шкоди, заподіяної майну в результаті ДТП від ОСОБА_1 , адресованої ПрАТ «СК «Глобал Гарант» від 23.02.2022 р., 17.03.2022 р. ОСОБА_1 просила відшкодувати 40927,08 грн. заподіяної шкоди майну, відповідно до висновку судового експерта, 3500,00 грн. витрат на проведення експертизи та 864,00 грн. витрат на послуги СТО. Всього 45291,08 грн. (а.с.14, 36, 37, 38, 39).

З висновку експерта з автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ №35/22А, складеного 22.02.2022 р. судовим експертом Пилипенко О.С., матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 40927,08 грн. Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 36562,40 грн. (а.с.18-34, 42-58).

Згідно дублікату квитанції №0.0..1 від 10.02.2022 р. за висновок експерта щодо автомобіля «Toyota Prius», д/н НОМЕР_2 , сплачено 3500,00 грн. (а.с.35, 59).

З акту №АМ32915 наданих послуг від 10.02.2022 р. вбачається, що ТОВ Фірма «АЛМАЗ МОТОР, ЛТД» надано ОСОБА_1 послуги з обслуговування автомобіля дефекація автомобілю після ДТП вартістю 864,00 грн. (а.с.34, 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Такими даними можуть бути показання свідків.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; 3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1.ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 33.3ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до абз.1 п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди;

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 по справі № 147/66/17 серед іншого зробила наступні висновки. Закон з огляду на принцип добросовісності визначає, що якщо потерпілий недобросовісно реалізовує право на отримання відшкодування завданої йому під час експлуатації наземного транспортного засобу шкоди, не виконує покладені на нього Законом № 1961-IVобов`язки, він має нести тягар негативних наслідків власної поведінки.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (пункт 83).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (пункт 84).

Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (пункт 85).

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331Закону№ 1961-IV)м (пункт 120).

Відтак право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17 (провадження № 12-104гс18) (пункт 121).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд погоджується з аргументами сторони позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 31.01.2022 р. о 08 год. 00 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 39, автомобіль марки «Geely MR 7151» д/н НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_3 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Prius» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_3 у порушенні правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом «Geely MR 7151» д/н НОМЕР_1 , встановлена судовим рішенням (постанова Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська № 201/1598/22 від 16.03.2022 р.), яке набрало законної сили 28.03.2022 р. (а.с.60).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд зауважує, що якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відтак, 10.02.2022 р. ОСОБА_6 звернулася до оцінювача колісних транспортних засобів ОСОБА_7 з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «Toyota Prius», д/н НОМЕР_2 , в результаті його аварійного пошкодження. Вартість матеріального збитку завданого позивачу в результаті відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу становить 40927,08 грн., крім того, витрати на проведення експертизи становлять 3500,00 грн. та витрат на послуги СТО становлять 864,00 грн., всього 45291,08 грн.

Суд звертає увагу, що 23.02.2022 р., 17.03.2022 р., в межах одного року, позивач звертався з заявою до ПрАТ «СК «Глобал Гарант» про виплату страхового відшкодування заподіяної в результаті ДТП, що сталася 31.01.2022, однак жодних відповідей на вказану заяву йому не надходило, відтак потерпілий виконав покладений на нього законом обов`язок щодо подання до страховика заяви про здійснення страхової виплати.

З огляду на те, що відповідачем не проведено виплату страхового відшкодування, що свідчить про порушення прав потерпілого на отримання страхового відшкодування, оскільки ДТП відбулось з вини ОСОБА_3 , транспортний засіб якого забезпечений у ПрАТ «СК «Глобал Гарант», а позивач у встановлені законом строки виконав свій обов`язок та подав страховику заяву про виплату страхового відшкодування, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими.

При цьому суд звертає увагу, що дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу сталася ще в січні 2022 р., при цьому відповідачем не узгоджено з позивачем рішення щодо проведення страхового відшкодування, що призвело до триваючого порушення права позивача на відшкодування завданої йому шкоди та необхідності здійснювати захист цього права в судовому порядку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

Згідно ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18),вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття526, частина друга статті625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Крім того,у пункті 36.5статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС КЦС від 11.12.2019 р. у справі справа № 761/6406/16-ц.

На підставі наведеного, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України з розміру заборгованості в розмірі 4938,59 грн., поданого позивачем та перевіреного судом, відповідно до якого: за період з 25.05.2022 р. по 02.06.2022 р. ставка НБУ 10,00, а з 03.06.2022 р. по 17.08.2022 р. ставка НБУ була 25,00. Отже пеню необхідно рахувати за два періоди, а саме: 45291,08 х (2 х 10,00 : 365) х 93 днів прострочення : 100 = 223,35 грн. та 45291,08х (2 х 25,00 : 365) х 76 днів прострочення : 100 = 4715,24 грн., а всього розмір пені становить 4938,59 грн.

З огляду на наведене, три проценти річних від простроченої суми боргу (3% річних), відповідно до поданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, складає: за період з 25.05.2022 р. по 17.08.2022 р. розраховується за формулою 45291,08 (сума боргу) x 3 % x 85 (кількість днів прострочення) : 365 : 100 та становить 316,42 грн.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Індекс інфляції за червень 2022 р. становив 103,10 %, за липень 2022 р. 100,70 %.

Таким чином, інфляційні втрати, відповідно до поданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, відповідно до суми боргу 45291,08 грн. становлять у розмірі 1730, 89 грн. (45291,08х1,291,08).

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення страхової виплати, пені, 3% річних, інфляційних витрат підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позову до суду в розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» про стягнення страхової виплати, пені, 3% річних, інфляційних витрат - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» на користь ОСОБА_1 45291,08 грн. страхового відшкодування, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 4938,59 грн., три відсотка річних у розмірі 316,42 грн., інфляційні витрати у розмірі 1730,89 грн. та судовий збір у розмірі 992,40 грн., а всього: 53269 (п`ятдесят три тисячі двісті шістдесят дев`ять) грн. 38 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 08.11.2022 року.

Суддя Курбанова Н.М.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 , НОМЕР_7

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал Гарант», , адреса: 01103, м.Київ, Бульвар Дружби народів, б.28-В