ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дорош А.І., Дряниця Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданої в її інтересах ОСОБА_2 ,

на рішення Московського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2020 року, постановлене суддею Харченко А.М.,

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Дзержинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції,про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису,

в с т а н о в и в:

27.11.2014 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила визнати недійсним шлюб, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , зареєстрований 30.04.2014 Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №272, та анулювати цей актовий запис.

В обґрунтування позову зазначає, що є спадкоємцем другої черги після смерті рідного брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нею було подано до Харківської державної нотаріальної контори №11 заяву про прийняття спадщини після смерті брата та від нотаріуса стало відомо, що 30.04.2014 брат зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 і остання є спадкоємцем ОСОБА_4 . Однау їй, позивачу, відомо, що із 2012 року у брата виявлено онкозахворювання та останні кілька місяців перед смертю він був у тяжкому стані, не міг рухатися та шлюб ні з ким не реєстрував.

19.09.2014 за фактом підробки документів слідчим відділом Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області було порушено кримінальну справу за ознаками ч.4 ст.358 КК України. В ході розслідування встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 у книзі реєстрації актів цивільного стану виконаний не ним.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 15.09.2020 позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним шлюб, укладений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 30 квітня 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №272, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Анульовано актовий запис №272 від 30 квітня 2014 року Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, яким зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що висновком експерта №42 від 12.02.2015 за результатами судово-почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні №0004939 від 19.09.2014, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_4 в заяві про державну реєстрацію шлюбу між ним та гр-кою ОСОБА_1 , наданій 30 квітня 2014 року до Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в графі «Він» - виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_4 в актовому записі про шлюб №272 від 30.04.2014, не ОСОБА_4 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_4 в заяві про скорочення терміну реєстрації шлюбу від 30.04.2014 у графі «наречений» - виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою. Тому на підставі ст.ст.24,34,40 СК України вказаний шлюб є недійсним та актовий запис підлягає анулюванню.

Із таким рішенням не погодилася відповідач та її представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що висновок експерта №423 від 12.02.2015, який районним судом покладено в основу оскаржуваного рішення, не може бути належним та допустимим доказом в даній справі, оскільки його зміст має протиріччя та проведений в рамках кримінального провадження.

Зокрема, експерт у вказаному висновку викладає обставини щодо стану здоров`я брата з пояснень ОСОБА_3 про те, що він з 15.04.2014 перестав підніматися з ліжка і до кінця квітня 2014 року у нього паралізувало праву руку. При цьому на вирішення експерта не ставилося питання, чи можлива зміна, невідповідність підпису ОСОБА_4 вільним зразкам у зв`язку із його фізіологічним станом та паралічем правої руки.

Звертає увагу, що вказаний висновок експерта був отриманий на адвокатський запит в кримінальному провадженні, тоді як інформація стосовно певного кримінального провадження не є публічною. Тому інформацію, яка є наслідком проведення досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні та містить таємницю досудового розслідування, можна отримати лише в порядку, визначеному КПК України, та в усякому разі, не на запит адвоката. Позивач не надав доказів, що копія висновку експерта отримана нею без порушень ст.ст.55, 56, 222 ЦПК України.

Крім того, посилаючись на положення ст.95 ЦПК України щодо письмових доказів, зазначає, що оригінал письмового доказу висновку експерта, який покладено в основу оскаржуваного рішення, суд не оглядав, а в матеріалах справи наявна лише копія, яка не відповідає вимогам щодо належного засвідчення письмових доказів, а тому з урахуванням правової позиції Верховного Суду у справі №904/8549/17 від 11.07.2018, такий доказ є недопустимим та є підставою для скасування судового рішення.

Зазначає, що суд першої інстанції не викликав у судове засідання свідків згідно заяви відповідачки від 12.03.2015, а поясненням свідка ОСОБА_5 , лікаря терапевта, не дав будь-якої оцінки в оскаржуваному рішенні.

Вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, оскільки не містить обґрунтувань та мотивів прийнятого рішення, зводиться до викладу змісту позовних вимог, заперечень відповідача та третьої особи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Московського районного суду м.Харкова від 15.09.2020 та ухвалою апеляційного суду від 21.12.2020 справа призначена до судового розгляду./а.с.100,106 т.2/

28.12.2020 ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апеляційної скарги. Просить залишити її без задоволення, а рішення районного суду без змін, як законне і обґрунтоване./а.с.112-113 т.2/

05.01.2021 представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Крижановський М.В. подав до Харківського апеляційного суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, а нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, оскільки правосудність судового рішення, яке було ухвалено з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Наполягає на тому, що висновок експерта, прийнятий районним судом у якості доказу, не може бути таким, оскільки вказана експертиза проведена в рамках кримінального провадження./а.с.137-143 т.2/

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.03.2021 задоволено клопотання ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , та витребувано докази./а.с.224 т.2/

Ухвалами Харківського апеляційного суду від 20.05.2021, 02.12.2021, 17.01.2022 задоволено клопотання ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про витребування доказів./а.с. 62-63, 206- 225 т.3/

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього Кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, паспорта, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України та про смерть./а.с. 4-8 т.1/

30 квітня 2014 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_1 , який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 272./а.с.9 т.1/

Згідно з висновком експерта №42 від 12.02.2015 за результатами судово-почеркознавчої експертизи, проведеної в кримінальному провадженні №0004939 від 19.09.2014, підпис від імені ОСОБА_4 в заяві про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр-кою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наданій 30 квітня 2014 року до Дзержинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в графі «Він» - виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_4 в актовому записі про шлюб №272 від 30.04.2014, в графі «підписи осіб, які зареєстрували шлюб», в колонці «наречений» - виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_4 в заяві про скорочення терміну реєстрації шлюбу від 30.04.2014, в графі «наречений» - виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою./а.с.44-51 т.1/

Задовольняючи позов та визнаючи недійсним шлюб та анулюючи актовий запис про реєстрацію шлюбу, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст.ст.24,34,40 СК України виходив із того, що оспорюваний шлюб вчинено без вільної згоди чоловіка на цей шлюб. Право позивача на звернення в суд з позовом відповідає положенням ст.42 СК України.

Апеляційний суд із такими висновками районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність викладених висновків не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням, переоцінки доказів.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За положеннями ст.28 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Згідно ст.40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка

Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу (ст.42 СК України).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки - на заперечення існування такої обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів, здійснює їх оцінку.

При розгляді позову суд першої інстанції вжив усіх можливих заходів для повного і всебічного з`ясування фактичних обставин. Призначаючи в цій цивільній справі за клопотанням представника відповідача комплексну судово-почеркознавчу експертизу, ставив на вирішення експертів питання щодо можливості зміни чи невідповідності підпису ОСОБА_4 його вільним зразкам у зв`язку з його тяжкою хворобою та слабкістю рук. Однак за повідомленням судового експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса від 06.02.2018 проведення вказаної експертизи виявилось неможливим, оскільки всі надані зразки підпису та почерку ОСОБА_4 використовувалися при проведенні експертиз у кримінальному провадженні, а додаткові матеріали не надані./а.с.176-177 т.1/

Тому апеляційний суд відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги щодо неналежності доказу - висновку експерта №423 від 12.02.2015, проведеного в рамках кримінального провадження, який не спростований та є належним доказом відсутності волевиявлення ОСОБА_4 на укладення шлюбу з відповідачкою.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного одержання та долучення до матеріалів цивільної справи копії вказаного висновку експертизи із матеріалів кримінального провадження є неспроможними, оскільки він наданий слідчим СВ Дзержинського РВ Харківського МУ ГУМВС України в Харківській області на адвокатський запит в інтересах потерпілої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004939, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України./а.с.42 т.1/

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися судове рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Крижановським Миколою Валентиновичем, - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.11.2022.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді А.І. Дорош

Ю.В. Дряниця