Справа № 171/2012/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 жовтня 2022 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області - Хоруженко Н.В., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Нивотрудівської сільської ради, Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай),-

встановив:

08.09.2022 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лантух О.О. звернувся до суду з позовом до Нивотрудівської сільської ради, Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 працювала в КСП «ім. Кірова». Копією додатку до державного акту на право постійного користування землею підтверджується те, що позивач включена до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Кірова», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю. На підставі зазначеного державного акту на право колективної власності, колективному сільськогосподарському підприємству «Кірова» передано у колективну власність 5973,9 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва.

На підставі викладеного просить суд, визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 7,15 умовних кадастрових гектарів, визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Кірова» Апостолівського району Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача Нивотрудівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти позовних вимог.

Представник відповідача Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти позовних вимог.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Із копії паспорту громадянина України (а.с.6-7) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Пам`ять Іліча, Апостолівського району, Дніпропетровської області , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право постійного користування землею встановлено, що ОСОБА_1 , яка проживає в с. Вільне, зазначена під номером 0338 (а.с. 8-10).

Згідно архівної довідки Виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради №74.03-19 від 22.11.2019 встановлено, що згідно з документами колгоспу ім.. Кірова, які після його ліквідації зберігаються у Вільненському старостинському окрузі Нивотрудівської ОТГ Апостолівського району, Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників зазначена « ОСОБА_3 » (мовою оригіналу), її вихододні становлять:серпень 1988 р. 27; вересень 1988 р. 22,4; жовтень 1988 р. 17; листопад 1988 р. 14, 14; грудень 1988 р. 27; січень 1989 р. 26; лютий 1989 р. 17; березень - 23; квітень 1989р. 25; травень 1989 р. 24; червень 1989 р. 5; липень 1989 р. 48; серпень 1989 р. 21, 48 (а.с. 11).

З архівної довідки Виконавчого комітету Нивотрудівської сільської ради № 75.03-19 від 22.11.2019 р. встановлено, що згідно з документами колгоспу ім.. Кірова, які після його ліквідації зберігаються у Вільненському старостинському окрузі Нивотрудівської ОТГ Апостолівського району, Дніпропетровської області, в особових рахунках працівників зазначена « ОСОБА_4 (мовою оригіналу), її вихододні становлять: червень 1991 р. 6, жовтень 1991 р. 6 (а.с. 12).

Згідно повідомлення старости ОСОБА_5 за №092.03-03 від 16.12.2019 р. встановлено, що архівні матеріали колгоспу ім.. Кірова з обліку вихододнів та нарахування заробітної плати, які знаходяться на зберіганні в Вільненському старостинському окрузі, підтверджують роботу та перебування гр.. ОСОБА_1 в членах колгоспу 1988 р. 125 в.д.; 1989 р. 237 в.д.; 1991 р. 12 в.д. (а.с.13).

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 28.06.1988 року прийнята на посаду бухгалтера колгоспу ім. Кірова, а 16.04.1997 року звільнена по власному бажанню (а.с.22).

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що засобом захисту цивільного права може бути визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.

Частиною 2ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України,гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Згідно положеньст.125 ЗК України,право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Процес приватизації землі в Україні розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі - КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі.

Відповідно до п.1ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

ЗгідноУказу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського колективу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томи числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» ,основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Крім того,документами,що посвідчують право на земельну частку(пай),також є:рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Також, документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в п.1 ст.1 Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Пунктом 17Перехідних положень ЗК України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Європейський суд з прав людини в своїх рішення, а саме: «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством.

З огляду на викладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, визнання позову відповідачем, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Нивотрудівської сільської ради, Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай),підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , має право на земельну частку (пай), розміром 7, 15 умовних кадастрових гектарів, визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства « Кірова» Апостолівського району Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Нивотрудівської сільської ради, Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), розміром 7, 15 умовних кадастрових гектарів, визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Кірова» Апостолівського району Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяН. В. Хоруженко