Справа № 694/1287/22 провадження № 2/694/318/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.11.2022 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

Головуючого судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря Матвієнко А. А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19.05.2009 року Звенигородським РВУМВС України в Черкаській області, адреса: вул. Набережна 162, с. Хлипнівка, Звенигородський район, Черкаська область, тел. НОМЕР_5, електронна адреса відсутня), третя особа Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна (АДРЕСА_3) про визнання правочину нікчемним (договір дарування),

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: визнати нікчемним договір дарування будинку за адресою: АДРЕСА_2 посвідчений державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Черкаської області Вечірко Н.В. № 2-2502 від 16.11.2012 року. Поновити пропущений строк для прийняття спадщини у вигляді житлового будинку із надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , що залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнути на користь позивача понесенні ним судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 11.07.2022 року у справі №694/104/22 позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Н.В. про визнання правочину нікчемним залишено без розгляду. Також позивачам роз`яснено право на повторне звернення до суду. В зв`язку з військовим станом, враховуючи, що Черкаська область відноситься до тилових областей і тому його дружина ОСОБА_4 не може звернутися повторно так, як перебуває з малолітнім сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 за межами України.

16.11.2012 року до Хлипнівської сільської ради Звенигородського району Черкаської області звернулася теща позивача з завою про надання дозволу на дарування житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_2 своїй дочці ОСОБА_2 . Зі слів дружини позивача в приміщені Хлипнівської сільської ради на той час вже були присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та сільський голова Поліщук М.В., які не повідомили ОСОБА_4 про те, що буде відбуватися засідання опікунської ради, тому позивач вважає, що засідання опікунської ради відбулося з порушенням. Вказує, що так, як він є батьком неповнолітніх дітей засідання опікунської ради не могло відбутися без його присутності. Вважає, що членам опікунської ради взагалі не було цікаво де будуть прописані його діти, тому рішення про надання дозволу на дарування житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 порушує права його неповнолітніх дітей, які були зареєстровані у вказаному будинку та їх батьків (позивача та його дружини).

Згідно письмової відповіді з Черкаської ОДА «Служба у справах дітей» від 18.01.2021 року вбачається, що до служби у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації заяви щодо надання дозволу на здійснення будь яких правочинів від ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в період 2012-2020 років не надходило. Відповідно дозвіл на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право користування яким мали неповнолітні діти, районною державною адміністрацією не надавався, тому посадовими особами Хлипнівської сільської ради перевищено повноваження.

Також позивач вказує, що заочним рішенням Звенигородського районного суду від 19.04.2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Звенигородська державна нотаріальна контора Черкаської області про визнання договору дарування недійсним було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Крім того, позивач звертає увагу, що при посвідченні правочину щодо відчуження нерухомого майна відчужував цього майна подає нотаріусу заяву про наявність або відсутність прав малолітніх або неповнолітніх дітей, а нотаріус повинен витребувати у відчужувача дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину у формі витягу з рішення відповідної районної адміністрації.

В судовому засіданні позивач вказав, що оскаржуваним договором були порушені його права як батька на той час неповнолітніх дітей, а саме право дітей на проживання у даному приміщенні. Щодо порушення його особистих прав (а не прав дітей) не зазначав. Вказав, що ані його діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 його на представництво їх інтересів не уповноважували. Так само його не уповноважувала і ОСОБА_4 .

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 03.08.2022 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 17.08.2022 позовну заяву було повторно залишено без руху.

Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 06.10.2022 року прийнято справу до свого провадження та призначено розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні заявляв клопотання про виклик свідків та витребування доказів, проте протокольною ухвалою суду 01.11.2022 йому було відмовлено.

Відповідачу ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи, шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікування оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи та про визначений строк для надання відзиву на позов.

Третя особа приватний нотаріус Катеринопільського районного нотаріального округу Вечірко Н.В. в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 01.11.2022 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від

11.07.2022 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна про визнання правочину нікчемним (а.с.5).

16.11.2012 року ОСОБА_3 звернулася до опікунської ради при Хлипнівській сільській раді з заявою про надання дозволу на дарування житлового будинку і земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 її дочці ОСОБА_2 , що підтверджується копією заяви (а.с.6).

Того ж дня, 16.11.2012 року до Голови Хлипнівської сільської ради звернулася ОСОБА_4 з заявою в якій вказала, що не заперечує проти дарування її сестрі ОСОБА_2 житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , який належить її матері ОСОБА_3 та у якому зареєстровані її діти ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , що підтверджується копією заяви (а.с.7)

Розглянувши звернення ОСОБА_3 опікунська рада Хлипнівської сільської ради прийняла рішення № 2 від 16.11.2012 року, яким надала дозвіл ОСОБА_3 на дарування належного їй житлового будинку, в якому прописані неповнолітні діти ОСОБА_9 (1996 р.н.), ОСОБА_8 (2000 р.н.), ОСОБА_10 (2012 р.н.) своїй дочці ОСОБА_2 (а.с. 8).

16 листопада 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір дарування житлового будинку, згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла в дар житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 . Вказаний договір було посвідчено державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори Вечірко Н.В. та зареєстровано в реєстрі за № 2-2502 (а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 на підставі договору дарування зареєстровано за ОСОБА_2 17.06.2013 року (а.с. 13).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.09.2018 року № 2656/02-31 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Крім того, свідоцтво про право на спадщину уже видано на користь дружини померлого ОСОБА_3 . (а.с.11) .

Службою у справах дітей Черкаської обласної Державної адміністрації надано відповідь ОСОБА_1 від 18.01.2021 №01-26/Т-107 з якої вбачається, що до служби у справах дітей Звенигородської райдержадміністрації заяви щодо надання дозволу на здійснення будь яких правочинів від ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в період 2012-2020 років не надходило. Відповідно дозвіл на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право користування яким мали неповнолітні діти, районною державною адміністрацією не надавався, тому вважають, що посадовими особами Хлипнівської сільської ради перевищено повноваження, дозвіл на дарування надано без урахування вимог чинного законодавства України (а.с.12).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановленні в статті 203 ЦК України .

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Стаття 204 ЦК України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, але на час розгляду справи судом має право власності чи інше речове право на предмет правочину та/або претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи також може полягати в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала (перебували) у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Отже, за змістом статей 15, 16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення в позові має бути відмовлено.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі №910/14255/18.

Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого він не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. На цьому наголосила Об`єднана палата Верховного Суду при розгляді справи № 910/12787/17.

За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша законна реалізація заінтересованою особою її прав.

Самі по собі дії осіб щодо вчинення правочинів, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.

У даній справі позов про визнання недійсним договору дарування заявлено особою, яка не була стороною даного договору.

Порушення свого права позивач обґрунтовує тим, що внаслідок укладення спірного правочину були порушені права його неповнолітніх дітей, які на момент укладення правочину були зареєстровані у даному житловому будинку.

Разом з тим, діти позивача ОСОБА_9 (1996 р.н.), ОСОБА_8 (2000 р.н.) на даний час є повнолітніми і з вказаними вимогами вони не звертаються, а позивач не надав підтверджень повноважень звертатися до суду в їх інтересах. Крім того жодних доказів (копій свідоцтв про народження, копій актових записів про народження), що вказані особи є дітьми позивача, останнім суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 , як мати неповнолітніх дітей, не заперечувала проти укладання договору дарування та звернулася з відповідною заявою до органу опіки та піклування (а.с. 7)

ОСОБА_4 , будучи законним представником своїх неповнолітніх дітей, не зверталась із заявами про порушення їхніх майнових прав після укладання спірного договору. Фактів порушення права позивача користування житловим будинком по АДРЕСА_2 судом не встановлено.

Щодо вимоги про поновлення ОСОБА_4 пропущеного строку для прийняття спадщини у вигляді житлового будинку із надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

ОСОБА_4 (особа на користь якої позивач просить поновити вказаний строк дану вимогу при розгляді даної справи не заявляла. Повноваження на звернення з вимогою в інтересах ОСОБА_4 позивач не надав. Порушення своїх прав у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 позивач не наводить.

Відтак вказана вимога також задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів порушення свого права, а предмет спору за вказаною вимогою безпосередньо стосується прав і обов`язків ОСОБА_4 .

Крім того питання поновлення ОСОБА_4 пропущеного строку для прийняття спадщини у вигляді житлового будинку із надвірними спорудами в АДРЕСА_2 було предметом дослідження у справі №694/1641/20 за якою рішенням Звенигородського районного суду від 19.04.2021 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, установивши, що оспорюваний договір не порушує прав позивача, суд не вдається до перевірки правочину на його відповідність вимогам законодавства і вважає, що відсутність порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 цим правочином є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19).

Враховуючи наведене в задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір, суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного керуючись ст. ст.15,16,203,204,215,224,229,230,717,718,719 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, 280-282, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19.05.2009 року Звенигородським РВУМВС України в Черкаській області, адреса: вул. Набережна 162, с. Хлипнівка, Звенигородський район, Черкаська область, тел. НОМЕР_5, електронна адреса відсутня), третя особа Державний нотаріус Катеринопільської нотаріальної контори Вечірко Наталія Вікторівна (АДРЕСА_3) про визнання правочину нікчемним (договір дарування - відмовить.

Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резулютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте Звенигородським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення підписане 02.11.2022

Суддя Д.І. Сакун