ЄУН №337/3593/22
Провадження №2-о/337/129/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Юсубова Едуарда Сергійовича, звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті своєї рідної тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Гола Пристань Херсонської області.

Ознайомившись з вказаною заявою та доданими до неї матеріалами вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 294, 177 ЦПК України, зважаючи на наступне.

За частиною 3 статті 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом в порядку окремого (непозовного) провадження судом можуть бути встановлені факти, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Суддя вважає, що в порушення вказаних норм права заявник ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Юсубова Е.С. не зазначив і не обґрунтував причини неможливості підтвердження необхідного факту в позасудовому порядку.

Так, порядок державної реєстрації смерті визначається ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року №2398-VI та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5.

Відповідно до п.5 вказаних Правил підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті (додаток 19), у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації.

В даному випадку заявник вказує, що він має оригінал лікарського свідоцтва про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, яке відповідно до пп.1 п.5 вказаних Правил є підставою для державної реєстрації смерті особи в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Разом з тим, він не обґрунтував неможливість здійснення державної реєстрації смерті на підставі вказаного документу, і не надав письмової відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану, в т.ч. розташованого на підконтрольній Україні території, в здійсненні такої реєстрації, що є підставою для звернення до суду із заявою про встановлення вказаного факту.

Саме по собі посилання на те, що м. Гола Пристань Херсонської області, де настала смерть особи, на даний час є тимчасово окупованою території, де органи державної реєстрації актів цивільного стану України не здійснюють повноваження, не є підставою для встановлення вказаного факту судом.

Зазначаючи заінтересованою особою Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заявник не вказав, в чому полягає юридична заінтересованість цього державного органу, які взаємовідносини між ними мали місце у зв`язку з державною реєстрацією смерті особи, зокрема, чи звертався заявник до вказаного органу з приводу здійснення державної реєстрації смерті своєї рідної тітки, чи отримав відмову в її здійсненні та з яких підстав, а також яким чином рішення суду про встановлення факту смерті особи може вплинути на права та обов`язки вказаного органу.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним залишити заяву ОСОБА_1 без руху і надати їй строк для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду уточненої заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 185, 293, 315, 318, 294 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Хортицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, залишити без руху та надати строк для усунення виявлених недоліків три дні з моменту отримання заявником копії ухвали.

Повідомити заявника, що в разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Д.С. Бредун