Справа № 366/1297/22
Провадження № 2/366/421/22
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2022 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О.П., при секретарі судового засідання Фещенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Іванків, Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

29.08.2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та про встановлення факту, що має юридичне значення. Виконавчим комітетом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області 04 березня 2010 року видано свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №9 у даному свідоцтві не вірно вказане прізвище « ОСОБА_3 », однак правильне прізвище « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно заповіту від 31.01.2006 року ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 . Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №246150 від 19.04.2006, ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 1,4988 га. Однак у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори із зазначеною заявою позивач не звернулась, тому що вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку позивач випадково знайшла в книжці домашньої бібліотеки, після смерті бабусі ОСОБА_2 , позивачу не було відомо, що у власності її бабусі є земельна ділянка і вона має державний акт на право власності на земельну ділянку. 19.11.2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. але у заведенні спадкової справи після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 нотаріусом їй було відмовлено, в зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Разом з цим розбіжності допущені при друкуванні свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , а саме помилка в прізвищі, впливають на прийняття спадщини позивачем.

Ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 01.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21.09.2022 року.

Позивач в позовній заяві, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про встановлення факту, що має юридичне значення, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання, у якому просили розглянути справу без представника Іванківської селищної ради та проти позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно дослідивши наявні письмові докази суд встановив наступе.

Відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04 березня 2010 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №9 виконавчим комітетом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області.

Помилка в прізвищі спадкодавця у вищевказаному свідоцтві про смерть, як « ОСОБА_3 », а вірне прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про народження батька позивачки ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 , де батьком вказано ОСОБА_6 та матір`ю ОСОБА_2 , державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №246150 від 19.04.2006, виданого ОСОБА_2 та заповітом від 01.01.2006 року, де ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 , впливає на прийняття спадщини позивачем, а тому суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту смерті, саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯГ №246150 від 19 квітня 2006 року, ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Поліської райдержадміністрації №23 від 02.02.2006 є власником земельної ділянки площею 1,4988 га, розташована на території Орджонікідзенської сільської ради, Поліського району, Київської області, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 150.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Орджонікідзенської сільської ради, зареєстрованого за №6 від 31.01.2006 року, ОСОБА_2 , все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Із довідки виданої виконкомом Горностайпілської сільської ради, Іванківського району, Київської області №793 від 18.06.2019 р. вбачається, що ОСОБА_2 , 1926 року народження, постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 з 18.09.2009 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 19.11.2019 року (вихідний № 1259/02-31) відмовлено ОСОБА_1 , у заведенні спадкової справи після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. За даними нотаріальної контори після ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4,10,11,12,13,81,141,259,263-265,315,319,351,352,355,356 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Іванківської селищної ради, Вишгородського району, Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що у свідоцтві про смерть Серії НОМЕР_1 від 04 березня 2010 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №9 виконавчим комітетом Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області, допущена помилка в прізвищі померлої, як « ОСОБА_3 », а вірне прізвище « ОСОБА_4 ».

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - три місяці з дня набрання судового рішення законної сили.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гончарук