справа №176/1853/22
провадження №2/176/743/22
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

26 жовтня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.,

з участю секретаря Ханіної М.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 31 серпня 2021 року у розмірі 260613,60 гривень, з яких:

- 165612,13 гривень основна сума боргу;

- 4835,87 гривень інфляційні збитки;

- 735,05 гривень 3% річних;

- 89430,55 гривень неустойка.

Також позивач просить стягнути із відповідача судовий збір у розмірі 2606,14 гривень та витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 31 серпня 2021 року між ним та відповідачем укладено договір позики №О310821-01, згідно умов якого, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 134988,36 грн., які останній зобов`язаний повернути позивачу в строки та в порядку передбаченому цим договором, про що відповідачем власноруч складено розписку від 31 серпня 2021 року.

Сторони також погодили, що загальна сума в гривнях, яка підлягатиме поверненню у строки та в порядку передбаченому цим договором буде відповідати еквіваленту 4981,12 доларів США за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу.

Позивач зазначає, що між сторонами погоджений графік повернення позичальником грошових коштів.

Крім того, вказує, що з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань між сторонами також укладений договір застави транспортного засобу.

Звертає увагу, що всупереч погодженому графіку повернення коштів, відповідачем частково виконано боргове зобов`язання та сплачено 33134,55 грн. (еквівалент 830,44 доларів США). Решта боргу, яка підлягає стягненню з відповідача складає 4150,68 доларів США.

Таким чином, свої зобов`язання за договором позики ОСОБА_2 належним чином не виконав, внаслідок чого позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява представника позивача ОСОБА_3 , в якій він просив розглядати справу без його участі. Свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, за викликом в судове засідання без поважних причинповторно не з`явився та відзив не подав.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а повноважний представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики №О310821-01 від 31 серпня 2021 року (а.с.5-6).

Відповідно до п.1 вказаного договору, позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти у сумі 134 988 (сто тридцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 36 копійок, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,10 грн.) на день укладення цього договору еквівалентно 4981 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят один) долар США 12 центів, в свою чергу, позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим договором буде відповідати еквіваленту 4981 (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят один) долар США 12 центів, за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 24 (двадцять чотири) місяці з моменту укладення даного договору, тобто до 31 серпня 2023 року. За домовленістю Сторін позика є безвідсотковою.

Відповідно до п. 5 договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 договору відповідно до графіка повернення позичальником грошових коштів, де зазначено, що позичальник повертає суму позики здійснюючи щомісячний платіж у розмірі 5624 (п`ять тисяч шістсот двадцять чотири гривні 61 копійка, еквівалент 207 (двісті сім) доларів США 55 центів, починаючи з вересня 2021 року по серпень 2023 року включно.

Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення суми боргу у повному обсязі.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Частиною першою і другою статті 1048 Цивільного кодексу України врегульовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Як вбачається з боргової розписки від 31 серпня 2021 року, відповідач зобов`язався повернути борг до 31 серпня 2023 року у розмірі 134988,36 грн., що за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 27,10 грн.) на день укладання договору еквівалентно 4981,12 доларів США (а.с.7).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня.

При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Частиною 2 статті 523 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 10 договору позики передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасне повернення позики або її чергової частини за графіком) позичальником за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, за кожний календарний день існування простроченої заборгованості.

Відповідно до п. 16.1 договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати зобов`язання, покладені на нього положеннями договору, в тому числі щодо своєчасного повернення позики.

Згідно з п. 16.3 договору, у випадку невиконання позичальником умов цього договору або договору застави, а також у разі втрати предмету забезпечення виконання зобов`язань за цим договором або погіршення його стану або умов його використання, позичальник зобов`язаний повернути всю суму позики, сплатити нараховані пеню та штрафні санкції, а також виконати усі інші зобов`язання за цим договором та іншим договором, укладеним сторонами в забезпечення виконання зобов`язань позичальника.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення борг за договором позики від 31 серпня 2021 року у розмірі 260613,60 гривень, з яких: 165612,13 грн. основна сума боргу; 4835,87 грн. інфляційні збитки; 735,05 грн. 3% річних; 89430,55 грн. неустойка.

Суд погоджується із зробленим позивачем розрахунком заборгованості та вважає, що він відповідає вимогам закону і умовам договору.

Аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення грошових коштів у строк, визначений договором позики №О310821-01 від 31 серпня 2021 року, а тому вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договорами позики є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2606,14 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 611, 625 ЦК України та згідно ст.ст. ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 287, 288, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором позики №О310821-01 від 31 серпня 2021 рокуу розмірі 260613 (двісті шістдесят тисяч шістсот тринадцять) гривень 60 копійок, з яких:

- 165612,13 гривень основна сума боргу (еквівалент 4150, 68 доларів США);

- 4835,87 гривень інфляційні збитки;

- 735,05 гривень 3% річних;

- 89430,55 гривень неустойка.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати, що складаються із суми сплачного судового збору в розмірі 2606 (дві тисячі шістсот шість) гривень 14 копійок.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА