Справа № 161/6370/22 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В. Ф.
Провадження № 22-ц/802/886/22 Категорія: 16 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжі М.І.,

представника позивача Форманюка В.М., Чечелюка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Волиньагропоставка» до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, Товариство з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд», ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області, про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника позивача Відкритого акціонерного товариства "Волиньагропоставка" Чечелюка Олега Юрійовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

ВАТ «Волиньагропоставка» до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру в Волинській області Дубець І. Є., ТзОВ «УЗТК Трейд», ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельних ділянок, зобов`язання вчинити дії.

Покликався на те, що 08 травня 1996 року був виданий державний акт на право постійного користування серії І-ВЛ № 001803, згідно якого Волинській обласній базі матеріально - технічного забезпечення на території Боратинської сільської ради Луцькою районною Радою народних депутатів Волинської області надано в постійне користування земельну ділянку площею 8,32 гектара з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель.

Акт серії І-ВЛ № 001803 від 08.05.1996 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування за № 47.

Згідно з рішенням регіонального відділення фонду Державного майна України по Волинській області - наказ від 23 квітня 1996 року № 297, створено Викрите акціонерне товариство "Волиньагропоставка" шляхом перетворення пінської обласної бази матеріально-технічного забезпечення у відкрите акціонерне товариство згідно з декретом Кабінету Міністрів України Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі від 17.05.1993 р. № 51. Код ЄДРПОУ у Відкритого акціонерного товариства « Волиньагопоставка» залишився без змін.

Таким чином, до Відкритого акціонерного товариства «Волиньагропоставка» перейшло право постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування серії І-ВЛ № 001803 від 08.05.1996 року.

В середині січні 2022 року позивач з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Волинській області № 29-3-0.2-41/2-22, дізнався про те, що державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:6119 скасовано 06.12.2021 в Державному земельному кадастрі при її поділі та зареєстровано земельні ділянки за кадастровими номерами 00:04:001:0428 та :04:001:0424. Земельна ділянка за кадастровим номером :04:001:0424 поділена 04.01.2022 року на земельні ділянки за кадастровими номерами :04:001:0488 та :04:001:0489.

Проаналізувавши зміст технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок на переконання позивача, що така документація складена з порушенням чинного законодавства України, що призвело не лише до неправомірного скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :04:001:6119 та порушення права постійного користування земельною ділянкою, що належить ВАТ «Волиньагрпоставка», а й до безпідставного втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном.

Просить визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,0216 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0428.

Визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, площею 6,0792 га., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: 722880700:04:001:0488.

Визнати протиправною та скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку, кадастровий номер: :04:001:0489.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру Волинській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки, площею 7,3628 га., з цільовим призначенням для обслуговування адміністративних та господарських будівель, кадастровий номер :04:001:6119.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Табачука В.В. про закриття провадження у справі.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог заявлених до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд», про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0428, площею 1,0216 га.

Роз`яснено позивачу, що його позовні вимоги в цій частині підсудні судам в порядку господарського судочинства.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду першої інстанції в частині закриття провадження у справі скасувати та цивільну справу в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд», про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0428, площею 1,0216 га. направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав порушення судом норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції жодною із сторін не оскаржується, а тому апеляційним судом ухвала суду в цій частині не переглядається.

Заслухавши пояснення представників позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без змін.

Закриваючи провадження в частині позовних вимог до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Волинській області Дубець Інни Євгеніївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК Трейд», суд першої вказав, що оскільки позовні вимоги стосовно визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0428, площею 1,0216 га, стосуються безпосередньо власника Складу №5, яким на час звернення до суду та на даний час є юридична особа ТОВ «УЗТК Трейд», спір в цій частині є господарським, на підставі п.6 ч.1 ст.20 ГПК України.

Такі висновки суду зроблені з дотриманням норм процесуального права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

За змістом частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

За загальним правилом розмежування компетенції судів із розгляду земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб`єктного складу їх учасників.

Земельні та пов`язані із земельними правовідносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 461/980/16-а (провадження № 11-248апп18), від 14 листопада 2018 року в справі № 127/2709/16-ц (провадження № 14-352цс18), у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 304/1363/18-ц, від 14 квітня 2020 року у справі № 559/1785/18-ц, від 16 червня 2021 року у справі № 310/1436/17.

Критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ВАТ «Волиньагропоставка» є землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:6119, площею 7,3628 га., цільове призначення обслуговування адміністративних та господарських будівель.

На вказаній земельній ділянці розташовані, зокрема, два окремі об`єкти нерухомого майна: 1) будівля складу №5 /літер Б-1/, площею 1 176,9 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1; 2) будівля складу №6 /літер В-1/, площею 545,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1 (далі Склад №5 та №6 відповідно).

Склад №5 18 червня 2020 року був придбаний на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 , але в подальшому, 15 грудня 2021 року на підставі договору купівлі-продажу відчужений ТОВ «УТЗК Трейд». Право власності на цей склад за ТОВ «УТЗК Трейд» належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Склад №6 придбаний відповідачем ОСОБА_1 27 липня 2018 року на підставі акту про передання права власності на куплене нерухоме майно від 27 липня 2018 року і протоколу №02-06/18 проведення аукціону по реалізації майна банкрута ТОВ «Веселка», про що видане відповідне свідоцтво приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. від 27 липня 2018 року №583. Право власності на цей склад належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позивач фактично оскаржує реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельних ділянок, які утворилися внаслідок проведення поділу земельної ділянки :05:000:6119 для обслуговування відповідних складів.

Так, для обслуговування складу №5 у листопаді 2021 року тодішнім його власником ОСОБА_2 була замовлена у ФОП ОСОБА_3 технічна документація із землеустрою. За результатом розроблення цієї документації було сформовано дві ділянки: 1) кадастровий номер :04:001:0428, площею 1,0216 га, яка слугує саме для розміщення Складу №5; 2) кадастровий номер :04:001:0424, площею 6,3412 га., яка залишалася у користуванні ВАТ «Волиньагропоставка».

Додавання площ цих ділянок свідчить, що це відбувався саме поділ ділянки :05:000:6119 площею 7,3628 га. (6,3412 + 1,0216).

З інформації з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку :05:000:6119 вбачається, що цільове призначення даної земельної ділянки було для обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької діяльності , пов`язаної з отриманням прибутку) .

Далі, для обслуговування складу №6 у грудні 2021 року ОСОБА_1 замовила у ТОВ «ГЦНТП-ПЛЮС» технічну документацію із землеустрою.

За результатом розроблення цієї документації було сформовано дві ділянки: 1) кадастровий номер :04:001:0489, площею 0,262 га, яка слугує саме для розміщення Складу №6; 2) кадастровий номер :04:001:0488, площею 6,079 га., яка залишалася у користуванні ВАТ «Волиньагропоставка».

Отже, предмет позову у цій справі стосується двох окремих об`єктів нерухомого майна (Склади №5 та №6), які належить різним особам, що не пов`язані між собою жодними правовідносинами. Саме нерухоме майно придбане з різних правових підстав (договір купівлі-продажу та аукціон з придбання майна банкрута) та у різні періоди. Технічна документація стосовно поділу земельної ділянки :05:000:6119, площею 7,3628 га., яка перебуває у користуванні позивача, стосовно кожного складу розроблялася різними землевпорядними організаціями, на замовлення різних осіб та у різні періоди.

В суді апеляційної інстанції представники позивача вказували, що цільове призначення земельної ділянки, щодо якої виник спір, є для обслуговування адміністративних та господарський будівель тобто для господарської діяльності.

Отже фактично, як по суб`єктному складу так і по предмету спору, спір віднесено до господарської юрисдикції.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що позов в частині до ГУ Держгеокадастру у Волинській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Луцькому районі ГУ Держгеокадастру в Волинській області Дубець І. Є., ТзОВ «УЗТК Трейд», про визнання протиправною та скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0428, площею 1,0216 га. підлягає закриттю.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду, в якій на думку апелянта ВС дійшов то протилежних висновків у подібних правовідносинах є безпідставними.

ВС у своїх постановах неодноразово зазначав, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин із метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.

У наведених апелянтом постановах ВС не можна вважати аналогічними спори, спору , що виник між сторонами у даній справі. За змістом опрацьованих постанов ВС, що наведені апелянтом, вбачається, що між сторонами виникали інші правовідносини, ніж ті, що виникли між позивачем та відповідачем у даній справі.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що спір у цій справі за суб`єктним складом учасників та характером правовідносин підлягає вирішенню в господарському суді.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав відповідну правову оцінку.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі висновки суду відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача Відкритого акціонерного товариства "Волиньагропоставка" Чечелюка Олега Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 серпня 2022 року, в частині закриття провадження у справі, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя:

Судді: