Справа № 242/1971/20
Провадження № 6/242/95/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши матеріали цивільної справи за поданнямприватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа за поданнямприватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Хацько Н. О.

За змістом пред`явленого подання приватним виконавцем заявлено про відвід судді Хацько Н. О. в зв`язку із наявним сумнівом в неупередженості даного судді при розгляді подання, викликаним постановленням ухвал у інших справах за поданням даного приватного виконавця, за результатами розгляду яких в задоволені подання було відмовлено, а також формалізмом з боку судді при розгляді подань приватного виконавця.

Дослідивши пред`явлену заяву, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Разом з тим, як встановлено в ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оцінивши пред`явлені доводи, на які посилається приватний виконавець в якості підстав для відводу, вважаю за необхідне зазначити, що фактично приватний виконавець посилається на інші рішення судді, постановлені за результатом розгляду подань цього приватного виконавця, та незгоду з ними.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак в силу ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших підстав для відводу, встановлених чинним законодавством України, заявником не вказано.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року), зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За таких обставин, приходжу до висновку, що підстави, зазначені заявником для відводу судді, не знайшли свого підтвердження, адже такі підстави не містять в собі будь-яких відомостей, щодо можливої упередженості судді під час розгляду справи та не ставлять під сумнів його об`єктивність. Також судом не було встановлено будь-яких інших обставин, які виключають участь цього судді у розгляді справи, а тому передбачених законом підстав для задоволення відводу немає.

З урахуванням вищевикладеного, в задоволенні заяви приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про відвід судді Хацько Н. О. слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.39, 40 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про відвід судді Хацько Н. О.- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Хацько