ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м.Суми

Справа №585/3556/21

Номер провадження 22-ц/816/771/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс»

треті особи: приватний нотаріус Київсьікого міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року, ухвалене у складі суддіЄвтушенкової В.І. в м. Суми,

встановив:

У листопаді 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Зуб О.Ю.звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до «Фінансова компанія «Прайм альянс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович,про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до «Фінансової компанії «Прайм альянс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Мукорез Олександр Леонідович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений 27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за №2711, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13100 (тринадцять тисяч сто) грн.

Фінансова компанія «Прайм Альянс» не погодилася з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення з кредитно-фінансової установина користь ОСОБА_1 понесених нею судових витрат. Звертаючись до апеляційного суду, відповідач просив в цій частині скасувати дане судове рішення та відмовити позивачу у задоволенні її позовної вимоги про відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 13100 грн.

Свої апеляційні вимоги відповідач обґрунтував тим, що у цій частині рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги, що було порушено його право на ознайомлення з доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки на адресу Фінансової компанії «Прайм Альянс» не надходив ні остаточний розрахунок витрат, ні акт прийому-передачі наданих послуг, ні рахунок-фактура, які могли б свідчити про дійсність наданих послуг та їхньою вартість. На думку відповідача, суд також проігнорував його заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву щодо орієнтовного(попереднього) розрахунку витрат на правничу допомогу та прохання зменшити їхній розмір.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Зуб О.Ю.просив відмовити відповідачу у задоволенні його апеляційних вимог тазалишити без змін рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області віл 26 квітня 2022 року. Крім того, клопотав стягнути з Фінансової компанії «Прайм Альянс» 7000 грн судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Заперечуючи доводам апеляційної скарги, свою позицію обґрунтовував тим, що за півроку, протягом яких тривав судовий розгляд в суді першої інстанції, відповідач не проявляв інтересу до справи. Зокрема, жодного разу не брав участі в судових засіданнях, не подавав до суду жодних процесуальних документів(окрім відзову на позовну заяву) та не ознайомлювавсяз матеріалами справи. Апелянт зазначав, що відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризики,пов`язані із вчиненням та невчиненням нею процесуальних дій. Тому, стверджує, що доводи апеляційної скарги щодо обмеження права апелянта на ознайомлення з документами, що підтверджують судові витрати, - безпідставні.

Крім того, представник позивача зауважує, що ним в повній мірі дотримано алгоритм дій спрямований на стягнення витрат на правничу допомогу. Посилаючись на ухвалу Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №725/1301/21, зазначає, що клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у розумінні положень ст. 83 ЦПК не є доказом, а тому у разі подання особою такого клопотання не виникає правових підстав для застосування вимог ч.9 цієї статті.

Щодо заяви апелянта про зменшення судових витрат, то представник позивача просить відмовити у задоволенні даного клопотання. В якості аргументів наводить рішення Ради адвокатів Харківської області від 21 липня 2021 року про мінімальні ставки оплати праці адвокатів, яке, на думку адвоката позивача, є свідченням реальної ринкової вартості праці адвоката в Україні. В свою чергу зазначає, що наданий позивачем орієнтовний розрахунок її витрат на правничу допомогу значно менший ніж ринкова вартість адвокатських послуг.

Від ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач заперечує проти задоволення клопотання представника позивача адвоката Зуб О.Ю. щодо стягнення з фінансово-кредитної установи судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції. Зокрема, апелянт не погоджується з вартістю послуг адвоката, які стосуються підготовки відзиву на апеляційну скаргу, підготовки клопотань про ознайомлення з матеріалами справи та повідомлення представника шляхом відправлення СМС-повідомлення та надсилання судових рішень на електронну пошту. Апелянт зауважує, що для підготовки цих документів адвокатом необґрунтовано перебільшено кількість часу на їхню підготовку, а тому витрати на дані послуги є завищеними та такими, що не відповідають принципу розумності.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та дату судового розгляду були належним чином повідомлені.

У своїй апеляційній скарзі Фінансова компанія «Прайм Альянс» просила розглянути справу без участі її представника.

Від представника позивача адвоката Зуб О.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_1 .

Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець Олени Олександрівни також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого 27 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною та зареєстрований в реєстрі за №2711, таким, що не підлягає виконанню, не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційним судом не переглядається.

Згідно з ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу та вільний у виборі захисника своїх прав.

Згідно із ч. 3ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.Статтею 141 цього Кодексувизначено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Так, процесуальним законом закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У своїй практиці цих же критеріїв дотримується і Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ). Зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

За частиною 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Пунктом 4 частини1 статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 1 вищевказаного Закону встановлено, що представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону до видів адвокатської діяльності, зокрема, належать:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.Разом із тим, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката та вирішенні питання відшкодування витрат на правничу допомогу суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Зуб Олексій Юрійович звернувся до суду першої інстанції із заявою про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу. До відповідної заяви також були долучені Договір про надання правової допомоги від 13 жовтня 2021 року №112, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Зуб Олексієм Юрійовичем, Акт прийому-передачі послуг за Договором про надання правової допомоги №112 від 13.10.2021, датований 21 лютим 2022 роком, Квитанція № 1 від 13.10.2021 р., що підтверджує сплату позивачем 8600 грн за надані адвокатом послуги, Квитанцію №2 від 24.01.2022 р., що підтверджує сплату ОСОБА_1 адвокату Зуб О.Ю. 3000 грн, Квитанція № 3 від 02.02.2022 р. про сплату 1500 грн ОСОБА_1 за надані адвокатом послуги (а.с.149-157).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з положень ч.2 ст. 137, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, відповідно до яких витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням позову підлягають стягненню на користь позивача з відповідача саме у розмірі, визначеному адвокатом та клієнтом (позивачем) про надання правової допомоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Оскільки за змістом частини 8 ст. 141 цього Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) і такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.Проте, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ні при поданні до суду попереднього орієнтовного розрахунку суми витрат на правничу допомогу, ні при наданні остаточного розрахунку відповідних витрат докази, що могли б свідчити про дійсність наданих позивачу адвокатських послуг та суму їхньої вартості, відповідачу не надсилалися. Не направлення позивачем до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» детального опису наданих послуг та доказів їхнього понесення, порушило право апелянта на ознайомлення з доказами справи, що підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки позбавило відповідача можливості встановити які саме послуги надав адвокат відповідно до договору, а також зробити оцінку співмірності їхньої вартості зі складністю справи, порівняти з ринковою вартістю адвокатських послуг та витраченим адвокатом часом.

Таким чином, суд першої інстанції не взяв до уваги визначені положення процесуального закону чим не дотримався принципів змагальності та диспозитивності, при існуючій забороні для суду не брати до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, та здійснив розподіл таких витрат в супереч нормам процесуального закону, а отже ухвалене ним судове рішення в цій частині не відповідає вимогам ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України та відповідно до ст.ст. 374, 376 ЦПК України потребує скасування і залишення заяви представника відповідача - адвоката Зуб О.Ю. без розгляду.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги Фінансової компанії «Прайм Альянс», то у колегії суддів відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката Зуб О.Ю.про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених ним на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм альянс» задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2022 року в частині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати і залишити заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 листопада 2022 року.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

О. І. Собина