Справа № 604/403/22
Провадження № 2/604/235/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2022 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (юридична адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (адреса проживання: с. Колодіївка, Скалатська ОТГ Тернопільський район, Тернопільська область) про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Страхова компанія «Країна» подав позов до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_2 у розмірі 116784,10 грн, також просить стягнути судові витрати пов`язані із сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що 18 грудня 2016 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу ВАЗ, д.н.з НОМЕР_2 , яким керував відповідач, та пішохода ОСОБА_2 . Відповідач вироком Підволочиського районного суду визнаний винним у цій ДТП. Однак, на даний час відповідачем в добровільному порядку не компенсовано витрати позивача. Покликається на ст.ст. 1166, 1187 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» не прибув, однак у позовній заяві позивач просив проводити судове засідання за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує ів повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час і місце судових засідань, що були призначені на 03.08.2022 року, 12.11.2021, 05.09.2022 року, 24.10.2022 року, шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення був належним чином повідомлений.

У зв`язку з наведеним, враховуючи розумні строки розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2017 року, близько 19 години 30 хвилин, в порушення вимог п. п. 2.3 (а) та 31.4.5 (ґ) Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_1 перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан автомобіля марки «ВАЗ 21063», р.н.з. НОМЕР_2 , а розпочав рух із встановленими на передній та задніх осях автомобіля шинами різних моделей з різними малюнками протектора. Цього ж дня ОСОБА_1 , керуючи технічно несправним автомобілем марки «ВАЗ 21063» р.н.з. НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 45 км/год проїздною частиною автомобільної дорогиТ-20-02 «Тернопіль-Скалат-Жванець» у бік міста Скалат. В цей час, тією ж смугою, біля правого краю проїзної частини у зустрічному напрямку рухався пішохід ОСОБА_2 . Під час руху водій ОСОБА_1 не був достатньо уважним та не стежив за дорожньою обставнокою, щоб своєчасно відреагувати на її зміну, та на ділянці дороги КМ 15+300 вказаної дороги, що в селі Колодіївка, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не помітив в полі зору пішохода ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість, та продовжив рух. Внаслідок цього водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тяжкі тілесні ушкодження. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 покинув місце пригоди, не повідомивши про ДТП поліцію. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.3 (б, д), п.1.10, п. 2.10 (д) Правил дорожнього руху України.

Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.10.2020 року (справа №639/640/17) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та засуджено до основного покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 було звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк терміном 2 роки. Крім того, вказаним вироком зі ПАТ «Страхова компанія «Країна» в користь потерпілого ОСОБА_2 було стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 116784,10 гривень, з яких вартість витрат на лікування в розмірі 45844,83 гривень, сума страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності в розмірі 7779,24 гривень, сума страхового відшкодування, що пов`язано із стійкою втратою працездатності в розмірі 57600,00 гривень та сума моральної школи в розмірі 5560, 00 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13.10.2020 року (справа №639/640/17), винуватцем ДТП, яка сталася 13.10.2017 року, є ОСОБА_1 , який порушив п.1.10, п. 2.3 (а, б, д), п. 2.10 (д) та 31.4.5 (ґ) Правил дорожнього руху України.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 була забезпечена чинним полісом №АК/2316887 (дія 16.02.2017 року до 16.02.2018 року), страховик ПАТ «Страхова компанія «Країна».

Потерпілий ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування 29 грудня 2020 року звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з відповідною заявою.

Згідно з платіжним дорученням №15123 від 12.01.2021 року, ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснило регламентну виплату потерпілій особі ОСОБА_2 в розмірі 116784,10 гривень відповідно до вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.09.2020 року.

Таким чином, фактичні витрати ПАТ «Страхова компанія «Країна» на відшкодування витрат пов`язаних з виконанням вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29.09.2020 року становлять 116784,10 гривень.

Відповідно до п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону №1961-IV), страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з п. 38.1.1. ст. 38 Закону №1961-IV, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, серед іншого, у випадках:

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

Судом встановлено, що відповідно до вироку суду, ОСОБА_1 не забезпечив технічно справний стан автомобіля марки «ВАЗ 21063», р.н.з. НОМЕР_2 , а розпочав рух із встановленими на передній та задніх осях автомобіля шинами різних моделей з різними малюнками протектора, та після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 покинув місце пригоди, не повідомивши про ДТП поліцію.

Частиною першою ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом, ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконало покладений на нього обов`язок з відшкодування шкоди потерпілому, заподіяної з вини володільця транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

За таких обставин, ПАТ «Страхова компанія «Країна», відшкодувавши потерпілому суму регламентної виплати, згідно вироку суду, отримало право вимоги до винуватця ДТП.

Таким чином, відповідно до п.п. в), г) 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ч. 1 ст. 1191 ЦК України позивач набув права зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, на даний час, вищевказані понесені ПАТ «Страхова компанія «Країна» витрати в розмірі 116784,10 гривень відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані позивачу, що порушує його законні права і інтереси, які підлягають захисту в суді.

За таких обставин суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 повинен сплатити на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» здійснені ним виплати в загальному розмірі 116784,10 гривень, а тому вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою в порядку регресу є обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, відповідно достатті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягненути судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2270,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 993, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ПАТ «Страхова компанія «Країна» (юридична адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (адреса проживання: с. Колодіївка, Скалатська ОТГ Тернопільський район, Тернопільська область) про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» (, IBAN: НОМЕР_3 в ПАТ КБ «Правекс-Банк») понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, у розмірі 116784 (сто шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 10 (десять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Країна» судові витрати у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак