Провадження № 2/686/4077/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 року

Хмельницький міськрайонний судХмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.,

за участі секретаря Перун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26.05.2022 року звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 і просила суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, - будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В позові зазначила, що їй на праві власності належить вказаний будинок. У будинку зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується записом в будинковій книзі та довідкою №Д-03-54634 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 01.11.2021 року.

З липня 2019 року ОСОБА_2 фактично не проживає у будинку, не сплачує жодних комунальних послуг, не цікавиться станом житла, не приймає участі в його утриманні. Реєстрація відповідача в будинку, що належить на праві власності позивачу, створює перешкоди в користуванні житловою площею та унеможливлює повністю реалізувати право власності позивача на житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву від 13.10.2022 року, засвідчену приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Романішиним Я.О., про те, що з липня 2019 року він не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , проти задоволення позову не заперечив, просив справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації №736811 від 20.09.2022 року, технічним паспортом на житловий будинок.

Відповідно до довідки №Д-03-54634 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, що видана відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради 01.11.2021 року, місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту від 11.07.2022 року про фактичне місце проживання (непроживання) особи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що складений комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у період із липня 2019 року та до моменту складання даного акта, фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене вище, та те, що відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог не заперечив, суд зробив висновок про доцільність задоволення позову.

За ст.5 ЦПК особа, звертаючись до суду самостійно обирає спосіб захисту порушених прав. Суд, враховуючи позовні вимоги, може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.ст. 71,72 Житлового кодексу України, в судовому порядку здійснюється визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ст.405 ЦКУ).

Судом з`ясовано, що відповідач тривалий період часу з липня 2019 року не проживає за адресою АДРЕСА_1 , спільним побутом не пов`язаний з позивачем, фактично проживає за іншою адресою, що підтверджено зібраними по справі доказами, та заявою про визнання позову відповідачем.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право відповідача на користування будинком підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 405 ЦК України.

Керуючись ст.ст.319, 383,391, 405 ЦК України, ст.ст. 4,5, 12, 81, 141, 258, 259, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 07.11.2022 року.

Суддя Хмельницького міськрайонного суду З.А. Чевилюк