Справа № 523/8310/22
Провадження №6/523/207/22
У Х В А Л А

"20" жовтня 2022 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді Середи І.В.

за участі секретаря судового засідання Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в місті Одесі заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Кредитна спілка «Афіна», Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати тимчасове обмеження виїзду за межі України, посилаючись на те, що ухвалою суду від 17 серпня 2011 року справа №6-154/11 за поданням державного виконавця в рамках зведеного виконавчого провадження за виконавчими листами № 2-423/07; № 2-2538/10, виданими Суворовським районним судом м. Одеси, та № 2-4444/09, виданого Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з неї грошових коштів у загальному розмірі 184678,16 грн., була встановлена тимчасова заборона виїзду за межі України до виконання рішень суду. Проте даний винятковий захід був безпідставно вжитий, оскільки про встановлення такого обмеження вона дізналася 16 червня 2022 року з відповіді Центру обробки спеціальної інформації державної Прикордонної служби. При цьому у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про направлення їй копії постанови про відкриття виконавчих проваджень, доказів того, що заявниця умисно ухилялася від виконання рішення суду матеріали виконавчого провадження не містять. Крім того, державному виконавцеві була відома інформація, що за боржницею зареєстрований на праві приватної власності житловий будинок, який перебуває у іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк», і була можливість здійснення процедури реалізації цього майна для задоволення вимог іпотекодержателя та інших стягувачів у виконавчому провадженні. Крім того, відповідно до даних АСВП на даний час відкритих виконавчих проваджень відносно заявниці немає.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Заявниця та її представник надали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, із заявами про відкладення розгляду не зверталися.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як було встановлено, рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2007 року по справі № 2-423/07 було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 101400 грн., та на користь держави судовий збір у розмірі 1943 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 30 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 2 квітня 2010 року було стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики 39228,75 грн., судовий збір у розмірі 51 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2009 року по справі № 2-444/09 було стягнуто із ОСОБА_1 на користь КС «Афіна» 44870,90 грн.

На виконанні у Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції знаходилося зведене виконавче провадження з виконання виконавчих листів № 2-423/07 і №2-2538/10, виданих Суворовським районним судом м. Одеси, та виконавчого листа №2-4444/09, виданого Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення з заявниці на користь стягувачів загальної суми 184687,16 грн.

17 серпня 2011 року Суворовським районним судом м.Одеси задоволено подання державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та заборонено тимчасовий виїзд за межі України громадянці ОСОБА_1 до виконання нею рішень по вищевказаних виконавчих листах.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно з ч.6 ст.441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника (ч. 5 ст. 441 ЦПК України).

В силу ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 19 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.5 ст.6 Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифікованоЗаконом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що підстав для існування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України не має, оскільки на час розгляду справи відповідно до даних АСВП та листа Другого Суворовського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 21.06.2022 р. № 25290 відсутні відомості щодо відкритих виконавчих проваджень, на виконання яких було застосовано вказане обмеження.

Керуючись ст.ст.260,261,441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі Українизадовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , встановлене ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 17 серпня 2011 року по справі № 6-154/11.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 20 жовтня 2022 року.

Суддя