ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/188/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2022 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Колесник О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- автомобіль марки BMW, модель Х5, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4395 см3, дата первинної реєстрації 11.02.2013 року, дата перереєстрації за ОСОБА_4 - 04.03.2020 року та заборони вчинення будь-яких дій по відчуженню зазначеного майна;

- автомобіль марки BMW, модель Х5, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4395 см3, дата первинної реєстрації 11.02.2013 року, дата перереєстрації за ОСОБА_4 - 04.03.2020 року та заборони вчинення будь-яких дій по відчуженню зазначеного майна.

-грошові кошти, що належать ОСОБА_5 і знаходяться (обліковуються) на її банківських або інших кредитно-фінансових установах установах на території України в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 186 823,25 грн.

З аяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що в 09 вересня 2019 року між сторонами було укладено договір позики грошових коштів на суму 150 000 грн., відповідно до умов якого позивач передав відповідачу кошти у зазначеній сумі до 30 листопада 2011 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов, позичальником, відповідачем у справі, видано позивачу розпису, у якій зафіксовано умови позики та посвідчено факт отримання ним визначеної грошової суми. Однак, у встановлені договором строки, відповідач не повернула суму позики, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. Відтак заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо стягнення грошових коштів.

Зважаючи на викладене, позивач просить вжити заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Разом з цим, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи наведені обставини, а також взявши до уваги те, що заява відповідає вимогам стст. 149-151 ЦПК України, суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, суд вважає, що вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту атомобілі та грощові кошти, є не співмірними з заявленими позовними вимогами, а відтак суддя дійшов висновку про часткове задоволення заяви в даній частині, а саме шляхом накладення арешту на автомобіль марки BMW, модель Х5, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4395 см3, дата первинної реєстрації 11.02.2013 року, дата перереєстрації за ОСОБА_4 - 04.03.2020 року.

Водночас, викладені у заяві про забезпечення позову вимоги щодо заборони вчинення будь-яких дій по відчуженню зазначеного майна, не підлягають задоволенню, оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а вжиття відповідних заходів буде не співмірним із заявленими позивачем вимогами, такий захід не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, а також у разі їх задоволення будуть порушені конституційні права відповідача.

Окрім того, враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову, в його задоволеній частині, не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись стст. 149, 150, 151, 152, 153, 154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти дії - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки BMW, модель Х5, 2013 року випуску, об`єм двигуна 4395 см3, дата первинної реєстрації 11.02.2013 року, дата перереєстрації за ОСОБА_4 - 04.03.2020 року.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.