Справа № 471/547/22
Провадження №2/471/176/22
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"09" листопада 2022 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Новік І.О.,

розглянувши у відкритому судовому провадженні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/547/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В своєму позові позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:

- земельної ділянки розміром 7,43 га, яка розташована на території Братської селищної ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області, кадастровий номер: :13:000:0200, належної спадкодавцю на праві власності згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610082, виданого 25.06.2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області.

За життя ОСОБА_5 , склав заповіт на ім`я позивача та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером № 736 від 23.12.2004 року, яким заповів: позивачу право на земельну частку (пай), а відповідачу ОСОБА_4 , житловий будинок.

Після смерті ОСОБА_5 , була відкрита спадкова справа. Спадщину позивач прийняв шляхом подання заяви до нотаріуса. Згідно інформації наданою нотаріальною конторою спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , також є відповідач по справі ОСОБА_4 , який прийняв спадщину за заповітом, тобто спадкове майно у вигляді житлового будинку, а від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовився.

Однак при зверненні до нотаріальної контори щодо оформлення спадкового майна позивачу було роз`яснено, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку не можливо, тому, що в заповіті вказано опис об`єкту заповіданого майна: право на земельну частку (пай) та при ідентифікації заповіданого майна встановлено, що належне за законом право не є об`єктом нерухомого майна та порадила звернутись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явився, надали заяви до суду про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги визнали повністю.

Суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Братське Вознесенського району Миколаївської області помер ОСОБА_5 (а.с .6 на звороті).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з - земельної ділянки розміром 7,43 га, яка розташована на території Братської селищної ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області, кадастровий номер: :13:000:0200, належної спадкодавцю на праві власності згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610082, виданого 25.06.2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Братської РДА від 12.02.2007 р. № 43-р (а.с. на звороті 8, 9) .

Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , була заведена спадкова справа № 37/2021 по Братській державній нотаріальній конторі Миколаївської області (а.с. 29). Спадкоємцями після смерті останнього є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (а.с. 29).

Згідно спадкової справи № 37/2021 наданою нотаріальною конторою спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 , є позивач за заповітом та відповідач по справі ОСОБА_4 , який прийняв спадщину за заповітом, тобто спадкове майно у вигляді житлового будинку, а від отримання обов`язкової частки у спадщині відмовився.

При зверненні спадкоємця до нотаріальної контори нотаріус на підставі розділу ІІ п. 1.2. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Було виявлено, що ідентифікувати спадкове майно, як об`єкт нерухомого майна не можливо. Оскільки, ОСОБА_5 залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 , посвідчений посвідчений приватним нотаріусом Братського районного нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером № 736 від 23.12.2004 року, яким заповів йому право на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом на 8,55 умовних кадастрових гектарів у СПТ "Урожай" (а.с. 7), а при оформленні спадщини вже спадкуються земельна ділянка на яку було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610082, виданого 25.06.2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області на підставі розпорядження Братської РДА від 12.02.2007 р. № 43-р.

Згідно п. 17 Розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, на момент складання заповіту право ОСОБА_5 , на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай), однак на момент відкриття спадщини на підставі даного сертифікату було видано Державний акт на право власності на земельні ділянки, проте спадкодавецм не було внесено змін до заповіту.

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вказане, суд вважає можливим визнати за позивачем ОСОБА_1 , право приватної власності на: земельну ділянку розміром 7,43 га, яка розташована на території Братської селищної ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області, кадастровий номер: :13:000:0200, належної спадкодавцю на праві власності згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610082, виданого 25.06.2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 280 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право приватної власності на: земельну ділянку розміром 7,43 га, яка розташована на території Братської селищної ради Вознесенського (Братського) району Миколаївської області, кадастровий номер: :13:000:0200, належної спадкодавцю на праві власності згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 610082, виданого 25.06.2007 року Братською райдержадміністрацією Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Позивач:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Миколаївського апеляційного суду.

СуддяІ.Б. Гукова