Справа № 454/3993/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/811/1050/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року в складі судді Фарини Л.Ю. в справі за заявою КП «Червоноградтеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, -

встановив:

У жовтні 2021 року Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

29 листопада 2021 року Сокальським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» 19 123,93 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, 951,76 грн. 3% річних та 1906,66 грн. інфляційних втрат.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» 227 грн. судового збору.

31 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року.

В обґрунтування вимог покликався на те, що за адресою, вказаною у заяві про видачу судового наказу, не проживає тривалий час, не є власником квартири АДРЕСА_1 , жодних договорів про надання йому житлово-комунальних послуг за вказаною вище адресою не підписував.

Водночас, до заяви про скасування судового наказу подав клопотання про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу. Клопотання обґрунтоване тим, що не знав про наявність судового наказу, так як його не отримував, оскільки за вказаною в заяві про видачу судового наказу адресою, не проживає, про наявність наказу дізнався у Сокальському районному суді Львівської області 12 березня 2022 року коли отримував ухвалу Сокальського районного суду Львівської області про забезпечення позову в іншій справі, де він є відповідачем.

Враховуючи наведене та запровадження на території України воєнного стану, просив суд поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу.

Оскаржуваною ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року по справі №454/3993/21 відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №454/3993/21 від 29 листопада 2021 року повернуто заявнику без розгляду.

Повернуто ОСОБА_1 124 грн. 10 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції №141 від 24.03.2022.

Роз`яснено заявнику про те, що повернення даної заяви без розгляду не позбавляє його у разі усунення вищевказаних недоліків повторному зверненню до суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 169 ЦПК України, суд не встановив зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 , внаслідок чого скерував судовий наказ на адресу, за якою боржник апелянт тривалий час не проживає. За адресою його проживання: АДРЕСА_2 судовий наказ не надсилався, ні рекомендованим листом із повідомленням про вручення, ні цінним листом з описом вкладеного. Відтак, такий наказ взагалі не вручався до сьогодні у встановленому законом порядку, і в матеріалах справи немає жодних доказів вручення цього наказу апелянту, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що він пропустив строк на подання заяви про скасування судового наказу.

Просить ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року, з подальшим направленням в суд першої інстанції для вирішення заяви про скасування цього судового наказу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За правилами частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Червоноград-теплокомуненерго» звернулось до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення. Заява подана за правилами ч. 1 ст. 162 і ч. 1 ст. 30 ЦПК України - за місцезнаходженням нерухомого майна, квартиронаймачем якого є ОСОБА_2 .

29 листопада 2021 року Сокальським районним судом Львівської області видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» 19123,93 грн. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, 951,76 грн. 3% річних та 1906,66 грн. інфляційних втрат.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» 227 грн. судового збору.

31 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року, а також порушив питання про поновлення процесуального строку на подання такої заяви. Покликався на неправомірність вимог стягувача до нього, оскільки стягувач надав суду недостовірну та неактуальну інформацію щодо місця його проживання, що мало наслідком помилкову видачу судового наказу щодо нього.

Підставами для поновлення процесуального строку для подання заяви про скасування судового наказу визначив те, що про виданий наказ дізнався лише 12 березня 2022 року, коли отримував ухвалу Сокальського районного суду Львівської області про забезпечення позову у справі, де він є відповідачем. Судовий наказ не отримував, оскільки за адресою вказаною в судовому наказі, не проживає тривалий час.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання ОСОБА_1 заяви про скасування судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року по справі №454/3993/21 відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу №454/3993/21 від 29 листопада 2021 року повернуто заявнику без розгляду.

Повернуто ОСОБА_1 124 грн. 10 коп. сплаченого судового збору згідно квитанції №141 від 24.03.2022 року.

За висновком суду поважні причини пропуску ОСОБА_1 процесуального строку на подання заяви про видачу судового наказу відсутні, оскільки останній не надав доказів, які б підтверджували той факт, що саме 12 березня 2022 року він довідався про наявність судового наказу від 29 листопада 2021 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

У частині 1 статті 169 ЦПК України визначено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 127 ЦПК України).

Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до ст. 272 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, встановлено порядок доставки та вручення поштових відправлень.

Так, згідно із пунктами 89, 90, 99-1, 100, 106 Правил реєстровані поштові відправлення вручаються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним.

Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Відмовляючи у поновленні ОСОБА_1 процесуального строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» подало заяву про видачу судового наказу за правилами ч. 1 ст.30, ч. 1 ст. 162 ЦПК України за місцем надання послуг з утримання нерухомого майна.

Скерований на адресу боржника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) судовий наказ з додатками повернувся на адресу відправника (суду) з відміткою у довідці ф.20 із зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Як зазначив заявник ОСОБА_1 , адреса відправлення ( АДРЕСА_3 ) не є його місцем проживання тривалий час. Він наголошував на тому, що про виданий судовий наказ дізнався коли отримував ухвалу про забезпечення позову у справі, де він є відповідачем. Вказані заявником обставини підтверджуються наданою суду довідкою №1672 про реєстрацію місця проживання особи за адресою: АДРЕСА_2 з 15.02.2022, а також Актом про встановлення факту спільного проживання за вказаною адресою ( АДРЕСА_2 ) з літа 2019 року разом з цивільною дружиною та матір`ю.

Таким чином, доводи клопотання про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу у зв`язку з необізнаністю боржника про видачу судового наказу, з причин невручення такого, матеріалами справи не спростовуються.

При цьому, незважаючи на аргументи заявника, суд такі не перевірив, що дає підстави для висновку про наявність поважних причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу.

Згідно із долученої до апеляційної скарги копії конверта про скерування ОСОБА_1 копії судового наказу, оформленого з автоматизованої системи документообігу 14.04.2022, ОСОБА_1 отримав лише 20 квітня 2022 року.

Відтак, висновок суду першої інстанції про те, що заявником ОСОБА_1 пропущено процесуальний строк для звернення з заявою про скасування судового наказу є помилковим.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права (статті 379 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направлення страви для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Клопотання апелянта про необхідність вирішення питання поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу не підлягає до задоволення, оскільки повноваження суду апеляційної інстанції чітко передбачені ст. 374 ЦПК України, відтак апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст. ст. 369, 374, 379, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 11 квітня 2022 року скасувати, справу за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу і поновлення процесуального строку направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2022 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк