Номер провадження: 22-ц/813/8427/22
Справа № 501/1873/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Воронцова Л. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

04.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Воронцової Л.П. в порядку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 лютого 2022 року в справі а позовом Громадської організації «ГАРАЖНЕ ТОВАРИСТВО «ПОРТОВИК-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати членських внесків,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2022 року Іллічівським міським судом Одеської області у вказаній справі винесено рішення, на яке скаржник 07.10.2022 року через систему Електронний суд подала апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування щодо пропуску строку зазначила, що дане рішення було проголошено судом без участі відповідача 22.02.2022 року, 28.09.2022 року вона подала заяву до суду про надання копії повного тексту судового рішення, отримала його того ж дня. Про оскаржуване рішення суду дізналася з програми Дія коли виконавча служба відкрила провадження. Просила поновити строк.

Суд вважає наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2022 року судом було проголошено вступну та резолютивну частину рішення за участю учасників справи, в тому числі відповідача. Дата складання повного тексту рішення відсутня. Оприлюднено в ЄДРСР України 25.06.2022 року. ( 20 червня 2022 року Державна судова адміністрація України відновила загальний доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень та роботу сервісу "Стан розгляду справ")

Згідно супровідного листа від 15.03.2022 року судом було направлено на адресу ОСОБА_1 ( яку вона зазначала в своїх процесуальних документах) копію вступної та резолютивної частини та повний текст рішення суду від 22.02.2022 року (а.с.189). В матеріалах справи міститься конверт (вміст: вступна та резолютивна частина, повний текст судового рішення) адресований судом ОСОБА_1 з довідкою про причини повернення/досилання, а саме: повертається у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. (ас. 192) (конверт повернувся на адресу суду першої інстанції 08.04.2022 року)

Відповідно до п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду .

Виходячи з дати проставлення АТ Укрпошта відмітки на конверті про відсутність ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме 08.04.2022 року, останнім днем подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення є 09 травня 2022 року. Апеляційна скарга подана скаржником до суду апеляційної інстанції 07 жовтня 2022 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні заяви, клопотання за період з 22.02.2022 року по 24.03.2022 року (останній день строку для подачі апеляційної скарги) від скаржника або його адвоката про видачу повного тексту судового рішення. Лише є заяви від 21.09.2022 року і 27.09.2022 року про видачу судового рішення. Будь-яких доводів і доказів на підтвердження, неможливості здійснити процесуальну дію в період з 22.02.2022 року по 24.03.2022 року, та з 08.04.2022 року по 09.05.2022 року, а саме: подання апеляційної скарги в строк передбачений Законом, скаржник суду не надала.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах Осман проти Сполученого королівства від 28 жовтня 1998 року та Круз проти Польщі від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, апелянт в клопотанні не зазначила коли саме їй стало відомо про дане рішення, а її доводи про те, що вона дізналася про нього з програми Дія є некоректними, і спростовуються матеріалами справи, оскільки остання приймала участь у справі, подавала клопотання, заяви була повідомлена належним чином про дату і час розгляду справи , приймала участь у судовому засіданні 22.02.2022 року при проголошені вступної та резолютивної частини рішення суду, була сповіщена судом про свої процесуальні права і строки на оскарження рішення суду. (а.с. 171-174) Суд зазначає, що дані про хід провадження у справах є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, шо наведені скаржником у клопотані причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення суду подана з пропуском без поважних причин встановленого законом строку.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме - для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду за період з 22.02.2022 року по 24.03.2022 року, та з 08.04.2022 року по 09.05.2022 року, зазначивши доводи і надавши докази на їх підтвердження.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Артем`єва Кристина Миколаївна залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`язнити скаржнику, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.П. Воронцова