Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючогосуддіЛещенко О.В.,

присяжних Кедрі Л.А., Шакуна О.М.,

за участю секретаря Конончука Д.М.,

представника заявниці адвоката Опольського А.Е.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів порядкуокремогопровадженнязаяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про оголошення свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлим.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 одружена з ОСОБА_2 з 18.10.1981 року.

Дошлюбне прізвище заявниці - ОСОБА_1 , з моменту укладення шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Після укладення шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати разом однією сім`єю в м. Києві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя ОСОБА_2 народився також син ОСОБА_6 .

Під час шлюбного життя ОСОБА_2 поступово став зловживати спиртними напоями, що тривало багато років і, очевидно, призвело його до хронічного алкоголізму. Внаслідок цього він, зокрема, був примусово поміщений на стаціонарне лікування у психоневрологічний диспансер по АДРЕСА_1 .

На ґрунті пияцтва ОСОБА_2 вчиняв вдома в сім`ї сварки, дебоші, в результаті чого між ним та заявницею погіршилися відносини, виникло нерозуміння одне одного, охололи подружні почуття.

Внаслідок схильності до пияцтва стосовно ОСОБА_2 склалося негативне відношення і на його роботі - у Київському виробничому об`єднанні Артема, звідки ОСОБА_2 довелося у 1992 році звільнитися.

У цьому ж 1992 році ОСОБА_2 , на ґрунті різкого погіршення відносин в сім`ї, переселився від ОСОБА_1 та дітей до своїх батьків. З того часу ОСОБА_2 і заявниця з дітьми завжди проживали окремо.

Після 1992 року ОСОБА_2 продовжував вести антисоціальний спосіб життя. Після смерті своїх батьків і брата кілька разів перепродував своє житло, міняючи в м. Києві адреси проживання.

Приблизно у 2003 році ОСОБА_2 переїхав із Києва на постійне проживання в село Жовтневе Згурівського району Київської області, де за непідтвердженими даними, придбав половину приватного будинку. В селі Жовтневе ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_2 . На даний час, в результаті перейменування назв населених пунктів та змін у адміністративно-територіальному поділі, вищевказана адреса реєстрації ОСОБА_2 зазначається як: АДРЕСА_2 .

02.07.2005 ОСОБА_2 пішов з дому і не повернувся, про що, в першу чергу, стало відомо його доньці ОСОБА_7 (яка на даний час має інше прізвище - ОСОБА_7 ). З цього приводу ОСОБА_5 16.07.2005 подала письмову заяву до Згурівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

ОСОБА_9 отримала від Згурівського РВ ГУ МВС України в Київській області лист від 28.07.2005, у якому повідомлялося, що у порушенні кримінальної справи за її заявою відмовлено, але подальший розшук ОСОБА_2 буде продовжено.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.07.2005, копія якої додавалась до вищевказаного листа, органом міліції було встановлено, що за місцем свого проживання у селі Жовтневе ОСОБА_2 характеризувався негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями. За інформацією, отриманою працівниками міліції в процесі перевірки заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 вийшов з території своєї садиби і став рухатися в напрямку центру села, маючи при собі поліетиленовий пакунок одягом. Того ж дня пізніше його бачили громадяни ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які пасли корів на пасовищі за селом біля автодороги, що веде в напрямку с. Горбачівка. За їх словами, ОСОБА_2 вів себе неадекватно, не орієнтувався на місцевості, запитав у вищевказаних громадян, як йому пройти до села Жовтневого. Незважаючи на те, що вищезгадані громадяни показали йому дорогу до села, вони не знають, чи повернувся він додому.

Через два дні 04.07.2005 року громадянка ОСОБА_13 , перебуваючи на пасовищі неподалік села Жовтневе, знайшла поліетиленовий пакунок, у якому знаходились речі та документи на ім`я ОСОБА_2 .

Хоч орган міліції і відмовив у порушенні кримінальної справи, пунктом 4 резолютивної частини вищезазначеної постанови було ухвалено «розшук гр. ОСОБА_2 продовжувати до встановлення його місця знаходження».

В подальшому будь-яких відомостей від правоохоронних органів щодо можливого виявлення місцеперебування ОСОБА_2 до його доньки ОСОБА_18 (в минулому - ОСОБА_18 ) та дружини ОСОБА_1 не надходило.

Із вищевикладеного можна зробити висновок, що оперативно-розшукові дії органів міліції (з 2015 року - поліції), які тривали більше 16 років, до встановлення місця знаходження ОСОБА_2 не призвели.

Щоб підтвердити цей висновок, а також отримати деякі інші необхідні відомості, представником заявника ОСОБА_15 15.12.2021 направлено адвокатський запит начальнику Відділення поліції № 2 Броварського районного УП НУ НП в Київській області.

Будь-яких інших відомостей про гр. ОСОБА_2 заявниці невідомо вже понад 16 років, як і невідомо місце перебування чоловіка.

У судовому засіданні заявник та її адвокат підтримали заяву у повному обсязі з підстав викладених у ній.

Представник заінтересованої особи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши в судовому засіданні показання свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , а також допитаної в якості свідка ОСОБА_1 , дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до актового запису про народження № 704, складеного Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.04.1962 року, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Його батьком зазначено - ОСОБА_17 , матір`ю - ОСОБА_18 .

Відповідно до актового запису про шлюб за № 5552, складеного Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 18.10.1981 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровано шлюб.

Відповідно до актового запису про народження № 467 від 21.03.1986 року, складеного Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьком запиано ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Згідно листа Згурівської селищної ради Броварського району Київської області №07.01-06/3267/2132 від 22.12.2021 року, факт зникнення за місцем реєстрації ОСОБА_2 у селі Жовтневе (наразі - село Вознесенське) підтверджується: відсутність відомостей про місце перебування; факт відсутності майна ОСОБА_2 (в тому числі, нерухомого) у селі Вознесенському. На час написання листа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 одружена з ОСОБА_2 з 18.10.1981 року, що підтверджено копією Свідоцтва про шлюб, виданим повторно 18.12.2021 року Київським ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Дошлюбне прізвище заявниці - ОСОБА_1 , з моменту укладення шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

На ґрунті пияцтва ОСОБА_2 вчиняв вдома в сім`ї сварки, дебоші, в результаті чого між ним та заявницею погіршилися відносини, виникло нерозуміння одне одного, охололи подружні почуття.

Внаслідок схильності до пияцтва стосовно ОСОБА_2 склалося негативне відношення і на його роботі - у Київському виробничому об`єднанні Артема, звідки ОСОБА_2 звільнився у 1992 році (довідка №991 від 21.12.2021 року).

У 2003 році ОСОБА_2 переїхав із Києва на постійне проживання в село Жовтневе Згурівського району Київської області. В селі Жовтневе ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_2 . На даний час, в результаті перейменування назв населених пунктів та змін у адміністративно-територіальному поділі, вищевказана адреса реєстрації ОСОБА_2 зазначається як: АДРЕСА_2 .

02.07.2005 ОСОБА_2 пішов з дому і не повернувся, про що, в першу чергу, стало відомо його доньці ОСОБА_18 . З цього приводу ОСОБА_18 16.07.2005 подала письмову заяву до Згурівського РВ ГУ МВС України в Київській області.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.07.2005, органом міліції встановлено, що за місцем свого проживання у селі Жовтневе ОСОБА_2 характеризувався негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями. За інформацією, отриманою працівниками міліції в процесі перевірки заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 вийшов з території своєї садиби і став рухатися в напрямку центру села, маючи при собі поліетиленовий пакунок одягом. Того ж дня пізніше його бачили громадяни ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які пасли корів на пасовищі за селом біля автодороги, що веде в напрямку с. Горбачівка. За їх словами, ОСОБА_2 вів себе неадекватно, не орієнтувався на місцевості, запитав у вищевказаних громадян, як йому пройти до села Жовтневого. Незважаючи на те, що вищезгадані громадяни показали йому дорогу до села, вони не знають, чи повернувся він додому.

Орган міліції відмовив у порушенні кримінальної справи, пунктом 4 резолютивної частини вищезазначеної постанови було ухвалено «розшук гр. ОСОБА_2 продовжувати до встановлення його місця знаходження». Згідно листа Відділення поліції №2 Броварського РУП ГУ НП в Київській області №131/109/1302/01-22 від 15.01.2022 року неможливо встановити чи проводилися розшукові дії по встановленню ОСОБА_2 працівниками Згурівського РВ ГУ МВС України в Київській області, відсутні будь-які копії чи оригінали документів на ім`я ОСОБА_2 .

Суд приходить до висновку, що оперативно-розшукові дії органів міліції (з 2015 року - поліції), які тривали більше 16 років, до встановлення місця знаходження ОСОБА_2 не призвели.

Відповідно до листа №161/01-16 від 30.09.2022 року приватним нотаріусом Броварського (колишнього Згурівського) районного нотаріального округу Київської області Ківало Іриною Володимирівною, 16 жовтня 2007 року за реєстровим номером 3284, було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, 1/2 частка якого належала ОСОБА_2 , РНКОПП НОМЕР_1 , який мешкав в АДРЕСА_2 , від імені якого за довіреністю, посвідченою ОСОБА_20 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 11 липня 2007 року за реєстровим номером №800-д, діяв ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНКОПП НОМЕР_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Даний факт підтверджується і самою копією Договору купівлі-продажу від 16.10.2007 року, долученою до матеріалів справи, та копією довіреності від 11.07.2007 року.

Згідно листа Державної міграційної служби України б/н від 18.07.2022 року ОСОБА_2 оформив у 2000 році паспорт громадянина України, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон не отримував. У період після 01.07.2005 року по даний час ОСОБА_2 з питань оформлення (обміну, втрати тощо) паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон не звертався.

Згідно листа Державної податкової служби України №5059/5/99-00-24-06-05 від 11.07.2022, інформація щодо подання податкових декларацій про майновий стан і доходи та отримання пільг ОСОБА_2 в інформаційно-комунікаційних системах Державної податкової служби України відсутня.

Згідно листа Київського міського центру зайнятості №16-1026/10-21/22 від 11.07.2022, ОСОБА_2 у період з 2012 по 2022 роки до філій Київського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні або наданні інших послуг не звертався, на обліку в якості безробітного не перебував. Надати подібні відомості щодо ОСОБА_2 за період з 2005 по 2012 роки у Київського міського центру зайнятості немає можливості.

Згідно листа Головного сервісного центру МВС б/н від 18.07.2022 року, ОСОБА_2 після отримання у 1996 році посвідчення водія, протягом наступного періоду до моменту написання відповіді посвідчення не обмінював та не відновлював.

Згідно листа Державної прикордонної служби України б/н від 11.07.2022 ОСОБА_2 у період з 07.07.2017 по 07.07.2022 державний кордон України та лінії розмежування з окупованими територіями Донецької і Луганської областей та тимчасово окупованою АР Крим не перетинав. Надати подібні відомості щодо ОСОБА_2 за період з 02.07.2005 по 06.07.2017 у Державної прикордонної служби України немає можливості.

Згідно листа Департаменту Інформатизації МВС України б/н від 01.07.2022 року, станом на 24.06.2022 в інформаційно-аналітичній системі «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» відомості стосовно ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статтею 47 ЦК України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: 1. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. 2. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Згідно п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності.

Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 461/424/15-ц (провадження № 61-35636св18).

Враховуючи положення статті 46 ЦК України, надані заявником письмові докази, відсутність інформації про умисне переховування ОСОБА_2 , суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що існують достатні підстави для припущення смерті ОСОБА_2 , який з 2005 року відсутній за місцем свого проживання.

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 потрібно вважати день набрання чинності вказаним судовим рішенням.

Також, суд зауважує, що згідно зі ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 47, 48 ЦК України, ст.ст. 3-5, 76-92, 95, 258-259, 264-265, 272-273, 268, 293-300, 306, 309, 352, 354-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Київський відділ державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою- задовольнити.

Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України.

Датою оголошення померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційног опровадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Лещенко
Присяжні: Л.А. Кедря О.М. Шакун