Справа № 456/1816/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3892/21 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Івасюти М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 липня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

у травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви покликається на те, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року змінено рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2013 року та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 451 650.50 грн., з яких сума заборгованості за тілом кредиту 38 555.89 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 308 177.23 грн., сума заборгованості за нарахованими доходами 7327.90 доларів США, що в еквіваленті становить 58 571.87 грн., пеня за прострочення кредитних коштів становить 84901.40 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» по 1720.50 грн. сплаченого позивачем судового збору з кожного. На виконання вищезазначеного рішення суду Стрийським міськрайоннним судом Львівської області видано виконавчий лист № 456/1816/13. 12 квітня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами. Стверджує, що набуло права вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 27-07-Стр від 20 серпня 2007 року та до ОСОБА_1 за договором поруки № 01/27/07-Стр від 20 серпня 2007 року та за договором іпотеки від 21 серпня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Навальською М.М., за реєстраційним № 3544. Зазначає, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року замінено сторону стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» у справі № 456/1816/13-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, однак постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2020 року в частині набуття прав стягувача до поручителя ОСОБА_1 скасовано та відмовлено у задоволенні заяви в цій частині у зв`язку з недоведеністю. Вважає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), відтак до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Вказує, що набуття ним прав стягувача до поручителя ОСОБА_1 підтверджується додатком № 2 до договору про відступлення права вимоги від 12 квітня 2019 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент». З наведених підстав просить замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», з виконання виконавчого листа № 456/1816/13, виданого на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року у справі № 456/1816/13 в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 27-07-Стр від 20 серпня 2007 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент».

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 липня 2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» задоволено.

Замінено сторону стягувача, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» його правонаступником, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» у справі № 456/1816/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, а саме у частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 27/07-Стр від 20 серпня 2007 року.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що кредит був наданий в іноземній валюті, відтак кредитна установа не має права відступати (відчужити) на користь іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпечення за якими виступає майно чи майнові права зазначені у п.п. 1 п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначає, що квартира АДРЕСА_1 є єдиним житлом, що належить їм на праві власності, яке є місцем їхнього постійного проживання, відтак на нього не може бути звернуто стягнення. Вказує, що договір про відступлення права вимоги від 12 квітня 2019 року, укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент», за яким банк відступив право вимоги до позичальників та поручителів, зазначених у додатках №1-2 до договору, в тому числі і за кредитним договором № 27/07-Стр від 20 серпня 2007 року, є нікчемним, а відтак не породжує жодних правових наслідків. Правочин є нікчемним з моменту його вчинення незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійним, відтак суд повинен дати оцінку підставам вважати договір нікчемним, а не посилатися на відсутність з цього приводу рішень інших судів. Вважає, що станом на день укладення договору про відступлення права вимоги, тобто 12 квітня 2019 року, на ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» діяло обмеження щодо можливості відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладеними в іноземній валюті, та забезпеченими нерухомим майном, яке є місцем постійного проживання позичальника/майнового поручителя, за умови, що у них немає іншого нерухомого житлового майна. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

В судове засідання не з`явилися сторони, хоча були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено,що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 03 листопада 2022 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 24 жовтня 2022 року, датою ухвалення постанови є саме 03 листопада 2022 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони стягувача його правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі договору про відступлення права вимоги, заявник є правонаступником майнових прав та обов`язків ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у відносинах, що стосуються виконання рішення суду у справі № 456/1816/13-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в тому числі і прав вимоги до поручителя ОСОБА_1 , що є підставою для заміни стягувача у виконавчому листі, а саме, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 27/07-Стр від 20 серпня 2007 року.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що 20 серпня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 27/07-Стр, за умовами якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні кошти в розмірі 41 750 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами за процентною ставкою в розмірі 15% річних строком до 19 серпня 2022 року.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору 20 серпня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 01/27/07-Стр, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 27/07-Стр від 20 серпня 2007 року.

У квітні 2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 540 746.26 грн., з них сума заборгованості по тілу кредиту 38 555.89 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту становить 308 177.23 грн., сума заборгованості по нарахованих доходах 7327.90 доларів США, що в еквіваленті становить 58 571.87 грн., пеня за простроченими кредитними коштами 173 727.16 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» по 1720.50 грн. сплаченого позивачем судового збору з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2013 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» пені за простроченими кредитними коштами змінено, зменшивши суму, що підлягає стягненню з 173 727.16 грн. до 84901.40 грн. Зазначено, що всього підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 451 650.50 грн. заборгованості за кредитним договором.

В решті заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2013 року залишено без змін.

17 лютого 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчих листів з виконання вищезазначеного рішення суду, які отримані представником банку 21 березня 2014 року в кількості чотирьох виконавчих листів (т. 1, а.с. 179).

Протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-02-13-000019-b від 15 березня 2019 року підтверджується, що ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» стала переможцем електронних торгів з продажі активів Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», а саме, кредитного портфелю, що складається з прав вимоги за кредитними договорами, що забезпечені іпотекою.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» сплачено у повному розмірі ціну відступлення в розмірі 6 682 691.99 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 471 від 08 квітня 2019 року.

12 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого банк відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» набуває права вимоги банку до позичальників та поручителів, зазначених у додатках № 1-2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами та договорами поруки, з врахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них.

Додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги від 12 квітня 2019 року передбачено Реєстр кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, до яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» набуло право вимоги.

З додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги 12 квітня 2019 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» набуло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 27/07-Стр від 20.08.2007 року.

Крім того, додатком № 2 до договору про відступлення права вимоги від 12 квітня 2019 року передбачено Реєстр договорів поруки, права вимоги за якими відступаються.

Як вбачається з Додатку № 2 до Договору про відступлення права вимоги 12 квітня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором поруки № 01/27/07-Стр від 20.08.2007 року.

Отже, відбулась договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах, що дає право на здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони на стадії виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Статтею 517 ЦК України передбачено, що укладаючи правочин про заміну кредитора у зобов`язанні первісний кредитор у зобов`язанні, повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) сформувала правовий висновок, згідно з яким заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Враховуючи висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21), колегія суддів вважає, що правонаступник стягувача може звернутися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження в межах строків пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то, подаючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, такий правонаступник має одночасно подати заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, обґрунтовуючи поважність причин цього. У разі відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому листі на правонаступника задоволенню не підлягає, оскільки в цьому випадку така заміна носить виключно формальний характер, не сприяє реалізації завдань цивільного судочинства та не відповідає принципу ефективності, оскільки не дає можливості виконати рішення суду без звернення до суду для вжиття додаткових заходів. Так, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони стягувача протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13, від 30 липня 2019 року у справі № 5/128, від 21 серпня 2020 року у справі № 905/2084/14-908/4066/14.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2014 року представнику ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» видано копію заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 липня 2013 року, копію рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року та чотири виконавчих листи про примусове виконання вищезазначених судових рішень у справі № 456/1816/13.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (у редакції, чинній на момент видачі виконавчого документа) передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно з пунктами 5, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Оскільки виконавчий документ у справі № 456/1816/13 щодо виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року виданий до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, такий міг бути пред`явлений до виконання протягом трьох років, а відтак строк пред`явлення його до виконання сплив у 20 січня 2017 року, однак в матеріалах справи відсутні відомості про відкриття виконавчого провадження.

16 червня 2022 року на офіційну електронну адресу ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент», зазначену ним в заяві про заміну сторони, надіслано запит Львівського апеляційного суду від 10 червня 2022 року щодо надання інформації щодо пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Апеляційного суду Львівської області від 20 січня 2014 року, щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , однак вимога суду не виконана заявником, така витребувана судом інформація заявником суду апеляційної інстанції не надана.

Таким чином, заявником не надано доказів пред`явлення виконавчих листів до виконання, як судовий процес, так і виконавче провадження на час розгляду заяви про заміну сторони стягувача відсутні, а строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання закінчився, такі обставини, на думку колегії суддів, виключають можливість заміни стягувача правонаступником на підставі статті 442 ЦПК України.

Враховуючи, що на час проведення електронного аукціону 15 березня 2019 року та укладення 12 квітня 2019 року договору відступлення права вимоги, строк пред`явлення до виконання виконавчих листів у справі № 456/1816/13 сплив більш ніж на два роки, в набувача таких майнових прав не могло бути законних очікувань щодо реалізації ним процесуальних прав на заміну його, як стягувача у виконавчому провадженні, за винятком поновлення цих строків у судовому порядку.

Звертаючись із заявою про заміну стягувача, ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» не не зверталося до суду з клопотанням про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, доказів звернення заявника до суду із заявою про поновлення строків на пред`явлення виконавчого документа до виконання, матеріали справи не містять.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення заяви ТзОВ «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони стягувача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 липня 2021 року скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про зміну сторони стягувача, Приватного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», з виконання виконавчого листа у справі № 456/1816/13, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором№ 27/07-Стр від 20 серпня 2007 року, на його правонаступника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 03.11.2022 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк