Справа № 214/8245/21
2/214/743/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2022 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго Щит», подану представником позивача Несенюком Данилом Миколайовичем, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Укренерго Щит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» заборгованість за договором №ФД - 14012019 у розмірі - 76 414 грн. 86 коп., та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив наступне. 14 січня 2019 року між ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» (далі по тексту - позикодавець, позивач) та ОСОБА_1 (далі по тексту - позичальник, відповідач) укладено договір №ФД - 14012019 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі по тексту - договор). Відповідно до: п.п. 1.1. договору, за даним договором позикодавець надає позичальникові поворотну фінансову допомогу в сумі 70 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму в порядку та на умовах, передбачених даним договором; п.п. 3.1. договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню позичальником в повному розмірі протягом 12 календарних місяців починаючи з моменту підписання договору шляхом внесення першого платежу в розмірі 5 760 грн. 00 коп., та наступних платежів по 5840 грн. 00 коп. на рахунок позикодавця. На виконання вимог п. 1.1. договору, позикодавцем були перераховані кошти позичальнику у розмірі 70 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 528. 05 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №ФД - 14012019 від 14.01.2019 року. Відповідно до п. 1. додаткової угоди №1: У зв`язку із наявною заборгованістю позичальника та припиненням трудових відносин між позикодавцем та позичальником сторони погодили внести зміни до договору виключивши п. 3.3. договору та виклавши п.3.1. договору в наступній редакції: 3.1. сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути готівкою позикодавцю або перерахувати на його банківський рахунок зазначену суму у п.1. додаткової угоди протягом 12 календарних місяців починаючи з моменту підписання договору, шляхом повернення першого платежу у сумі 6 200,00 грн. та наступних одинадцяти платежів шляхом повернення кожного місяця платежів по 5 800,00 грн. Виходячи з умов додаткової угоди №1, строк сплати всієї суми фінансової допомоги за договором настав 05 вересня 2020 року. Доводять до відома суду, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором було здійснено лише один платіж розміром 2 650 грн. 00 коп. від 27 вересня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку. Отже, станом на 05 вересня 2021 року сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 67 350 грн. 00 коп. У зв`язку із вказаним, позивачем застосовуються до відповідача штрафні санкції у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку заборгованості за договором, відповідачу нараховані штрафні санкції: 3% річних - 2 024,25 грн., інфляційні втрати - 7 040,61 грн. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором разом зі штрафними санкціями становить 76 414 грн. 86 коп. Повідомляє , що відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 21.07.2021 року позивачем направлено відповідачу претензію щодо невиконання умов договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № ФД-14012019 від 14.01.2019 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на позов не подавав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: розрахунок суми заборгованості та штрафних санкцій (а.с. 5-6), договір (а.с. 7-8), додаткова угода (а.с.9), платіжне доручення (а.с.10), платіжне доручення (а.с. 11,12), претензія (а.с. 17), попередження (а.с. 18).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: розрахунок суми заборгованості та штрафних санкцій (а.с. 5-6), договір (а.с. 7-8), додаткову угоду (а.с.9), платіжне доручення (а.с.10), платіжне доручення (а.с. 11,12), претензію (а.с. 17), попередження (а.с. 18), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме наявність кредитно-договірних зобов`язань між позивачем та відповідачем, суму заборгованості за кредитним договором, погашення кредиту.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Судом встановлено, що 14.01.2019 року між ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №ФД - 14012019 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. Відповідно до п.п. 1.1. договору, за даним договором позикодавець надає позичальникові поворотну фінансову допомогу в сумі 70 000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму в порядку та на умовах, передбачених даним договором; п.п. 3.1. договору, поворотна фінансова допомога підлягає поверненню позичальником в повному розмірі протягом 12 календарних місяців починаючи з моменту підписання договору шляхом внесення першого платежу в розмірі 5 760 грн. 00 коп., та наступних платежів по 5 840 грн. 00 коп. на рахунок позикодавця, що встановлено договором (а.с. 7-8)

На виконання вимог п. 1.1. договору, ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» були перераховані кошти ОСОБА_1 у розмірі 70 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 528 (а.с. 10).

05 вересня 2019 року між ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги №ФД - 14012019 від 14.01.2019 року (а.с. 9).

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 21.07.2021 року ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» направлено ОСОБА_1 претензію щодо невиконання умов договору безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № ФД-14012019 від 14.01.2019 року (а.с. 17).

Відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором було здійснено платіж в розмірі 2 650 грн. 00 коп. від 27 вересня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням та випискою по рахунку (а.с. 11,12).

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем відповідачеві нараховано 3% річних - 2 024,25 грн. та інфляційні втрати - 7 040,61 грн., загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «УКРЕНЕРГО ЩИТ» становить 76 414 грн. 86 коп. (а.с. 5-6).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, надавши відповідачеві можливість розпоряджатись кредитними коштами, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином не виконував свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості станом на 05 вересня 2021 року в сумі 67 350 грн. 00 коп.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом в розмірі 67 350 грн. 00 коп., що є фактично отриманими від позивача коштами та не повернутими.

Щодо стягнення з відповідача згідно ст.625 ЦК України 3% річних - 2 024,25 грн. та інфляційних втрат - 7 040,61 грн., суд вважає дані вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд зазначає про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитом в розмірі 67 350 грн. 00 коп., що є фактично отриманими від позивача коштами та не повернутими, та 3% річних - 2 024,25 грн., інфляційних втрат - 7 040,61 грн., а всього 76 414 грн. 86 коп., тому позов підлягає повному задоволенню.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору, в сумі 2 270 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго Щит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго Щит» (м. Київ, вул. Старокиївська, 10-У/ оф. 302, ) заборгованість за договором №ФД 14012019 від 14.01.2019 року у загальному розмірі - 76 414 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на Товариства з обмеженою відповідальністю «Укренерго Щит» (м. Київ, вул. Старокиївська, 10-У/оф. 302, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов