Справа № 438/1062/20 Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/1898/22 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.

секретаря: Колич Х.Б.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу та розміру стягнення аліментів.

Позов обґрунтований тим, що з 08 лютого 2001 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11 червня 2019 року. Сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідно до судового наказу Бориславського міського суду від 21 січня 2019 року з ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання обох синів у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця. Розмір аліментів із січня 2020 року становив 2 230,00 грн на обох дітей. Після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_6 , аліменти на утримання сина ОСОБА_7 становлять 1 115,00 грн щомісяця. З дати призначення аліментів змінився майновий стан та рівень життя, зросли витрати на утримання дітей та ціни на предмети першої необхідності для забезпечення нормального розвитку дітей, змінилися обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача.

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидких темпів зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому аліменти підлягають збільшенню. Змінився і майновий стан позивача, який зумовлений подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності. У зв`язку з введенням в країні карантину, з квітня 2020 року ОСОБА_1 не працює, перебуває на обліку як безробітна, отримує допомогу з безробіття 1 000,00 грн щомісяця, раніше отримувала мінімальну заробітню плату. Відповідач працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вест Бері», його доходи їй невідомі, вважає, що вони є достатніми для утримання синів.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відповідно до судового наказу, виданого Бориславським міським судом Львівської області від 21 січня 2019 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з 1/3 частки заробітку (доходу) в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів відповідно до судового наказу Бориславського міського суду Львівської області від 21 січня 2019 року у справі за № 438/52/19. В іншій частині позову відмовлено. Стягнено із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що вимога позивача про збільшення розміру аліментів на таку велику суму є не обгрунтованою. Покликання позивача на те, що із збільшенням прожиткового мінімуму на дитину погіршується її матеріальне становище, є неспроможними. Також позивачем не надано доказу в підтвердження того, що в нього змінився матеріальний чи сімейний стан, а тому відсутні підстави для збільшення розміру аліментів. Розмір заробітної плати відповідача є не достатній для присудження аліментів у запитуваному розмірі, становить більше, як половину його доходу, в той час як позивач є здоровою та працездатною особою, яка відповідно до законодавства повинна в рівній участі утримувати сина.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, змінивши розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1200 грн щомісячно.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому його неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , яка після звернення з даним позовом до суду змінила прізвище на « ОСОБА_8 », та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на цей час є повнолітнім, а також неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, копією довідки про склад сім`ї ОСОБА_1 , копією паспорта ОСОБА_8 , виданого 03.12.2020.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бориславського міського суду від 11.06.2019 року, яке набрало законної сили 19.07.2019.

Згідно з судовим наказом Бориславського міського суду Львівської області від 21.01.2019 у справі № 438/52/19 з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки заробітку щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2019 до досягнення дітьми повноліття.

Після досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, у відповідності до ч.3 ст.183 СК України.

Відповідно до копій довідок про розмір аліментів, виданих Бориславським міським відділом державної виконавчої служби 03.08.2020 за № 1020/15-08-15/2194, 07.07.2020 за № 980/15.08-15/2117, розмір аліментів із січня по липень 2020 року становив 2230 грн на обох дітей.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Дана норма не є відсилочною до положень частини першої статті 192 СК України, в якій зазначено підстави саме для зміни розміру, а не способу стягнення аліментів. Відтак, при вирішенні питання про зміну способу стягнення аліментів підлягають застосуванню положення статей 182-184 СК України, а не положення статті 192 СК України, якою врегульовано інші аліментні правовідносини.

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. І можливість такої зміни не пов`язується з наявність чи відсутністю підстав для зміни розміру аліментів, визначених законодавством. А платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення.

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом, просила збільшити розмір стягуваним з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із частки від його доходу в тверду грошову суму в розмірі 3000 грн.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року у даній справі про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця позивачкою не оскаржується, що є її правом.

ОСОБА_3 не довів неможливості сплати ним аліментів на сина у розмірі 1/4 розміру його доходів. Визначений судом розмір стягуваних аліментів буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Ураховуючи, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, із визначеним судом способом і розміром стягнутих аліментів позивачка погодилася, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 05 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 03.11.2022

Головуючий

Судді