Справа № 939/1317/22
УХВАЛА

Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.

за участі секретаря судового засідання Щербакової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Корнієнко А.А., який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 05 листопада 2016 року в місті Сімферополь АР Крим, на тимчасово окупованій території України у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України народилася дитина чоловічої статі і ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Сімферополь АР Крим, на тимчасово окупованій території України у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України народилася дитина чоловічої статі. Документи, що підтверджують факт народження дітей медичні свідоцтва про народження, видані на непідконтрольній Україні території. Відомості про батька внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Заявниця не зверталась до Бородянського відділу ДРАЦС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м Київ) для отримання відмови у проведенні реєстрації, оскільки відповідно до листа Верховного суду від 22 квітня 2021 року «Під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства». Встановлення факту народження необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України. Інформація про народження громадянина України має бути внесена до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану в Україні. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Тому просив встановити факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м Сімферополь, АР Крим, Україна; відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України та встановити факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянкою України, дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м Сімферополь, АР Крим, Україна; відомості про батька внести на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Заявниця ОСОБА_2 та її представник адвокат Корнієнко А.А. на розгляд справи не з`явились, про час і місце розгляду справи представник заявниці повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи у їх відсутність.

Заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України, виданого 22 квітня 2000 року Сімферопольським РВ ГУ МВС України в Криму, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Гур`єв, з 09 квітня 2013 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Згідно з копією міжнародного свідоцтва про шлюб Міністерства внутрішніх справ генерального управління реєстрації актів цивільного стану, виданого відділом ЗАГС району Аташехір Турецької Республіки, 25 листопада 2015 року зареєстрували шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (після укладення шлюбу ОСОБА_6 ). (а.с.14-15).

З копій медичної документації, історії розвитку дитини вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 народила дитину чоловічої статі і ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 народила дитину чоловічої статі (а.с. 16-27).

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації народження м Сімферополя Департаменту запису цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 15 листопада 2016 року зареєстроване народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в м Сімферополь про що складений запис акту про народження №4121; батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_7 (а.с.28).

Згідно з копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації народження м Сімферополя Департаменту запису цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, 11 серпня 2018 року зареєстроване народження дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в м Сімферополь про що складений запис акту про народження №3418; батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_7 (а.с.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води цих територій.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. Якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За вказаних обставин, оскільки однією з вимог заявника являється запис відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, хоча мати дітей на час їх народження перебувала в зареєстрованому шлюбі, то, в даному випадку, вбачається спір про право, томусуд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду.

Керуючись ст. ст. 294, 315, 259-260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту народження дитини залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 02 листопада 2022 року.

Головуючий-суддяД. Унятицький