Справа № 598/945/22
провадження № 2-о/598/19/2022
РІШЕННЯ

іменем України

"04" листопада 2022 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Шевчук Н.П.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Збаражі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 17.12.2019 року його засуджено до позбавлення волі і зараз він відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Збаразька виправна колонія (№63)». На даний час їхній шлюб розпався, оскільки протягом останніх двох років вони не спілкуються між собою, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть і збереження шлюбу суперечить інтересам заявника.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 24.06.2022 року справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України.

Від представника заявника адвоката Пугача В.А. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності заявника, просить шлюб розірвати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена, про час і місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, не направила суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 24 березня 2016 року у відділі ДРАЦС комсомольського міського управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 32.

Від цього шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася, заявник відбуває покарання у виді позбавлення волі, подружжя на протязі тривалого часу шлюбні стосунки вони не підтримує та не спілкується між собою, спільне господарство не веде, зберегти шлюб та відновлювати шлюбно-сімейні стосунки не бажає.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі.

Згідно ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Проаналізувавши докази по даній справі, приймаючи до уваги те, що заявник відбуває покарання у виді позбавлення волі, подружжя на протязі тривалого часу шлюбні стосунки вони не підтримує та не спілкується між собою, спільне господарство не веде, зберегти шлюб та відновлювати шлюбно-сімейні стосунки не бажає, що суперечить правам та інтересам заявника, і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 відбуваючи покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Збаразька виправлена колонія (№63), не працює і доходу не має, оскільки проходить лікування в туберкульозній лікарні філії ЦОЗ ДКВС Україхни в Тернопільській області при установі, суд вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України звільнити заявник від сплати судового збору пов`язаного з розглядом даної справи.

Керуючись ст.ст. 24,56,104, 105,109,112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 81, 263, 265, 268, 293, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 24 березня 2016 року у відділі ДРАЦС комсомольського міського управління юстиції у Полтавської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис №32.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 04 листопада 2022 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА