Провадження № 2/369/608/22
08.09.2022 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.,
за участю секретаря Миголь А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» (далі ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 05 червня 2020 року на 14-му кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса» сталася дорожньо-транспортна пригоди (далі- ДТП) за участю легкового автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, під керування водія ОСОБА_3 , автомобіля марки Volkswagen, модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Фермер» державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
У результаті ДТП автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач зазнав пошкоджень.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року винним у порушенні Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) визнано ОСОБА_2 .
Як вказано в позовні заяві, внаслідок вищезазначеного ДТП ОСОБА_1 було завдано матеріальної та моральної шкоди.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно поліса № 130990398 зі строком дії з 30.11.2019 по 29.11.2020, що підтверджується листом ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» від 08.10.2020 за вих. № 51-6192.
05.06.2020 у зв`язку з ДТП водій автомобіля TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про ДТП, яке було прийнято уповноваженою особою страховика та зареєстровано за № 20-3646.
В подальшому, позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, відповідальність якого застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.
Заява позивача від 17.07.2020 про страхове відшкодування була отримана уповноваженою особою страховика 23.07.2020 та зареєстрована за № 20-3640, що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.
09.09.2020 позивач звернувся до «Української експертної компанії» із заявою про призначення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 з метою визначення вартості матеріального збитку, внаслідок його пошкодження в результаті ДТП.
15.09.2020 позивач надіслав ОСОБА_2 повідомлення про дату, місце і час проведення огляду його пошкодженого автомобіля судовим експертом ОСОБА_4 , що підтверджується повідомленням, описом вкладення у цінний лист, накладною АТ «Укрпошта», проте відповідач на такий огляд не з`явився, причини неявки не повідомив.
05.10.2020 судовим експертом Бородіним А.В. виготовленого висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 за № 116, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику вищезазначеного автомобіля станом на 05.06.2020 складає 250 375,79 грн.
Станом на час звернення до суду із позовною заявою, відповідачі не відшкодували позивачу заподіяної моральної та матеріальної шкоди.
Аналізуючи правові норми, ОСОБА_1 вказав про порушення страховиком вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначивши про необхідність перерахувати на його особистий банківський рахунок наступну суму страхового відшкодування: 208 646,50 грн.= 250 375,79 грн. 41 729, 29 грн. (ПДВ) франшиза, де 208 646,50 (остаточна сума матеріального збитку (без ПДВ), яка підлягає відшкодуванню на дату звернення до суду із позовною заявою) грн.= 250 375,79 (вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ) грн. 41 729, 29 грн. ПДВ (20 %).
Також, позивач зазначив, про заподіяння йому моральної шкоди, враховуючи, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , позивач був вимушений додаткового витрачати свій вільний час на пошук спеціалістів з метою виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, адвоката для підготовки і складання позовної заяви, та на захист своїх прав у суді, у зв`язку з чим, змінювати усталений спосіб свого життя.
Позивач просив суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 208 646,50 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 086,47 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та понесені ним судові витрати в розмірі 4 840,80 грн., з яких витрати, пов`язані із розглядом справи, за виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження із визначення вартості матеріального збитку 4 000,00 грн., витрати на судовий збір 840,80 грн.
09.11.2020 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.
28.01.2021 представник позивача подав до суду заяву про зміну (уточнення) предмета позову за вх. № 3109, зазначивши при цьому, що згідно страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_2 за № 130990398, страхова сума на одного потерпілого, а шкоду, заподіяну майну становить 130 000,00 грн., розмір франшизи 2 000,00 грн., у зв`язку з чим з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі: 86 270,71 грн.= 130 000,00 грн. (страхова сума) 41 729,29 грн. (ПДВ) 2 000,00 грн. (франшиза).
В той час, з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): 122 375,79 грн. = 250 375,79 грн. (фактичний розмір шкоди) - 41 729,29 грн. (ПДВ) 86 270,71 (страхове відшкодування) грн. та відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.
Позивач просив суд стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 86 270,71 грн. та понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 862,71 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача майнову шкоду в розмірі 122 375,79 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. та понесені ним судові витрати в розмірі 6 064,56 грн., з яких витрати, пов`язані із розглядом справи, за виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження із визначення вартості матеріального збитку 4 000,00 грн., витрати на судовий збір 2 064,56 грн.
29.01.2021 представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» подав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 3334, відповідно до якого зазначив, що між Страховиком та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 130990398, забезпечений транспортний засіб Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , франшиза за полісом 2 000,00 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, 05 06.2020 на 14-му кілометрі автодороги М-05 Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Mercedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , який здійснив зіткнення з транспортних засобом TOYOTA CAMRY, реєстрацій номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб TOYOTA CAMRY, реєстрацій номер НОМЕР_5 отримав механічні пошкодження.
05.06.2020 до Страховика звернувся позивач із Заявою про страхове відшкодування та повідомив про ДТП.
Як вказано у відзиві на позов, страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування, яке визначається відповідно до п. 1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з врахуванням фізичного зносу за наявності такого.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховик звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».
У зв`язку з чим, страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 95 330,24 грн., з урахуванням франшизи за полісом у розмірі 2 000,00 грн. та суми ПДВ відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (розрахунок страхового відшкодування: 108 070,11 10 739,87 (сума вирахування ПДВ) 2 000,00 грн. (безумовна франшиза) = 95 330,24 грн.)
Представник ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» просив суд прийняти рішення відповідно до вимог законодавства.
25.02.2021 ОСОБА_2 подав до суду відзив по справі за вх. № 8332, вказавши, що згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 05.06.2020, що оформляється працівниками поліції, вбачається, що автомобіль позивача є на ходу та є наступні пошкодження: капот 2 фари, решітка радіатора, ліве крило, багажник, 2 задніх фонаря, бампер передні, задній, великі деформації задньої частини кузова, задні 2 крила.
Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, виконаного товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» ринкова вартість пошкодженого автомобіля може складати 272 469,12 грн., а вартість матеріального збитку становить 108 070,11 грн.
Даний звіт позивачем не оспорювався та заперечення відносно нього не висувались.
Як вказано в відзиві, позивач вимагаючи розмір 218 646,50 грн. відшкодування, фактично просить відшкодувати йому в 2 рази більше ніж розмір завданої шкоди, окрім цього вартість заявленої суми фактично становить ринкову вартість автомобіля, що суперечить принципам справедливості та законності.
Оскільки, відповідно до повідомлення, що міститься в матеріалах справи авто є на ходу та може рухатися.
17.07.2020 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про страхове відшкодування.
Як наслідок ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» було виплачено 95 330,24 грн., тобто фактично позивачу було відшкодовану понесені збитки.
Відповідно до позовної заяви, 15.09.2020 позивач надіслав йому повідомлення про дату, місце та час проведення огляду пошкодженого автомобіля судовим експертом Бородіним А.В., що підтверджується повідомленням, описом вкладення у цінний лист.
Однак, відповідно до повідомлення, що надане позивачем, зазначено, що: відправник: громадянин ОСОБА_5 , одержувач: ОСОБА_6 , тобто особи, які не є сторонами справи.
Також, визначено, що експертний висновок, що наданий ОСОБА_1 зроблено 05.10.2020, тобто через 4 місяці після такого ДТП, що викликає сумнів відносно правдивості такого висновку, оскільки позивач за чотири місяці міг вільно використовувати даний автомобіль та отримати додаткові пошкодження.
22.09.2020 ОСОБА_2 сплатив позивачу франшизу в розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується копією відповідної квитанції.
Зазначив, що відсутні підстави для стягнення відшкодування моральної шкоди та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.
Також вказано, що до подання позову, за замовленням позивача було проведено експертне автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу та судовим експертом Бородіним А.В. виготовлено висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 116 від 05.10.2020, згідно з яким вартість матеріального збитку, завданого власнику вищезазначеного автомобіля станом на 05.06.2020 складає 250 375,79 грн. Власних доказів на спростування вказаного розміру матеріального збитку відповідачами не надано.
Представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, спрямованих на відшкодування заподіяної шкоди та не було належним чином аргументовано спростування підстав та/або розміру заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Також вказано, що витрати на сплату судового збору та на виготовлення висновку експертного автотоварознавчого дослідження є судовими витратами, які пов`язані з розглядом даної справи, розмір яких підтверджено відповідними розрахунковими документами, наданими разом із позовною заявою, тому останні у разі задоволення позову підлягають обов`язковому стягнення з відповідачів.
22.02.2022 ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті.
17.05.2020 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у передбачений цивільно-процесуальним законодавством спосіб.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку із не запереченням позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Як встановлено в судовому засіданні, 05 червня 2020 року на 14-му кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса» сталася ДТП за участю легкового автомобіля марки TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, під керування водія ОСОБА_3 , автомобіля марки Volkswagen, модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом «Фермер» державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
У результаті ДТП автомобіль TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є позивач зазнав пошкоджень.
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року винним у порушенні ПДР України визнано ОСОБА_2 .
В силу ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.
Частиною 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто законодавцем встановлено презумпцію вини володільця джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника автомобіля Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» згідно поліса № 130990398 зі строком дії з 30.11.2019 по 29.11.2020, що підтверджується листом ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» від 08.10.2020 за вих. № 51-6192.
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 130990398 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 130 000 грн. 00 коп., франшиза складає 2 000 грн. 00 коп.
За приписами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву, з відповідними реквізитами та додатками до неї, про страхове відшкодування.
05.06.2020 у зв`язку з ДТП водій автомобіля TOYOTA, модель CAMRY, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» з повідомленням про ДТП, яке було прийнято уповноваженою особою страховика та зареєстровано за № 20-3646.
В подальшому, позивач звернувся до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив оцінити та відшкодувати шкоду, завдану пошкодженням автомобіля в результаті ДТП, що сталася з вини відповідача, відповідальність якого застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.
Заява позивача від 17.07.2020 про страхове відшкодування була отримана уповноваженою особою страховика 23.07.2020 та зареєстрована за № 20-3640, що підтверджується заявою про страхове відшкодування від 17.07.2020 за вх. № 51-3800.
Відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх представники (працівники, аварійні комісари або експерти). Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховик звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит».
За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Крім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 вищезазначеного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Як вбачається із матеріалів справи, страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 95 330,24 грн., з урахуванням франшизи за полісом у розмірі 2 000,00 грн. та суми ПДВ відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (розрахунок страхового відшкодування: 108 070,11 10 739,87 (сума вирахування ПДВ) 2 000,00 грн. (безумовна франшиза) = 95 330,24 грн.)
Доказів виплати позивачу вищезазначеного страхового відшкодування суду не надано.
Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі № 924/675/17, реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування є платіжний документ про здійснення такої виплати.
Суд погоджується із позицією представника позивача, що оскільки страхова компанія не виплатила страхове відшкодування на час ухвалення рішення, правомірним буде стягнення таких коштів в судовому порядку з метою захисту прав та інтересів позивача.
Оскільки відповідачем по суті визнано необхідність виплати страхового відшкодування у розмірі 95 330,24 грн., а позивач заявив вимогу про стягнення з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» 86 270,71 грн., враховуючи неможливість виходу суду за межі позовних вимог, правомірним є стягнення з ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 86 270,71 грн. та судового збору у розмірі 862,71 грн.
Проте, при визначенні заподіяної шкоди, суд не приймає до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ, в розумінні ст. 77-79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 05.10.2020 за № 116.
Як вбачається з вищезазначеного висновку, його проведено судовим експертом Бородіним Анатолієм Віталійовичем, без участі іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та без представника ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ». Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення останніх про проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Так, згідно опису вкладення у цінний лист від 15.09.2020 на ім`я ОСОБА_2 запрошували прибути 22 вересня 2019 року на огляд автомобіля TOYOTA CAMRY, державний номерний знак НОМЕР_1 , проте сам огляд був проведений 05 жовтня 2020 року.
Крім цього, у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 116 від 05.10.2020 не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.
Згідно ч. 3, 7 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків є слушними з огляду на наступне.
Згідно ч.1,2,5,6 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі №22/1029/18/ провадження №14-270цс19.
Клопотань про призначення відповідної експертизи позивачем заявлено не було.
У зв`язку з тим, що позивачем по суті не підтверджено належним чином розмір заподіяного збитку, суд не знаходить підстав для задоволення вимог до ОСОБА_2 .
Стосовно вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Пунктом 5 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.
Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, оскільки останній не був за кермом автомобіля під час ДТП та не обґрунтував її розмір саме у 10 000 грн., у зв`язку з чим така вимога також не підлягає задоволенню.
Оскільки вимоги до ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, то суд позбавлений можливості стягнути з нього понесені позивачем судові витрати.
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст.15, 16, 979, 1188, Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 29, 34-36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 102, 106, 141, 258, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 86 270 (вісімдесят шість тисяч двісті сімдесят) грн. 71 коп.
Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 71 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя А.Я. Волчко