Справа № 366/986/22
Провадження № 2/366/389/22
1 листопада 2022 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Гончарука О.П.,
за участю секретаря судових засідань Євтушенко В.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до Іванківського районного суду Київської області з позовною заявою, якій просить:
визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням., а саме домоволодінням (житловим будинком) АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що вона є єдиним власником домоволодіння, розтішованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 колишній чоловік позивача, з яким вона в період часу з 2019 по 2021 року проживали у незареєстрованому шлюбі та відповідач був зареєстрований у вищезазначеному домоволодінні 31 серпня 2020 року. В грудні 2021 року відповідач вирішив розірвати шлюб і повернутись на постійне місце проживання у Кіровоградську область. Відповідач у вказаному будинку не проживає більше одного року без поважних причин. Він добровільно, без примусу виїхав в інше місце проживання, забрав всі свої речі, та не проживає у вказаному будинку, стосунки не підтримує.
Тому, позивач вимушена звернутись до суду із позовною заявою, оскільки відповідач у справі створює перешкоди у здійснені права користування та розпорядження своїм майном.
Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 17 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10 жовтня 2022 року.
В судовому засіданні 10 жовтня 2022 року були допитані свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , та у справі оголошено перерву до 1 листопада 2022 року о 09:30 год. для повторного виклику відповідача.
1 листопада 2022 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Оскільки сторони у судове засідання 26 жовтня 2022 року не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був повідомлений належним чином про слухання справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву на позов до суду не надав. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 лютого 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П., убачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_1 , що проживає в с.Дитятки Іванківського району Київської області. Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Дитятківською сільською Радою 23 грудня 2004 року та зареєстрованого в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 13 січня 2005 року за реєстром №94 в книзі №2.
Судом встановлено, що позивач є єдиним власником домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
З наданої суду довідки №194 від 21 липня 2022 року, встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , власник будинку, постійно проживає, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значиться зареєстрованим з 31 серпня 2020 року та не проживає з грудня 2021 року.
Згідно акту підтвердження факту проживання на території Дитятківського старостинського округу від 26 липня 2022 року №199, комісією зроблено висновок, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за даною адресою з грудня 2021 року не проживає, місце перебування невідоме.
Відповідно до частини першої статті 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30 червня 1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
У частині третій статті 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.
У статті 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Разом з тим, Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.
Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , будучі допитаними судом, кожен окремо пояснили суду, що вони знають, що відповідач ОСОБА_2 з грудня 2021 року не проживає в будинку АДРЕСА_1 . Його особистих речей в будинку не має.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з грудня 2021 року, без поважних причин у вказаному житловому приміщенні не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, особисті речі за місцем реєстрації не зберігає.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинку АДРЕСА_2 .
Судові витрати стягнути з відповідача.
На підставі статей391,405ЦК України та керуючись статтями10,12,81,263,265,280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратив право користування житловим приміщенням., а саме домоволодінням (житловим будинком) АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: О.П. Гончарук