Справа № 203/2722/22
Провадження № 4-с/0203/16/2022
УХВАЛА

23 вересня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

з участі секретаря судового засідання Ноторової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліни Ігорівни, стягувач: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 із скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліни Ігорівни, стягувач: ОСОБА_2 , в якій, з урахуванням редакції скарги від 17.08.2022 року, наданої суду в порядку усунення недоліків скарги, просить суд:

- визнати постанову від 16.12.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 62308993 неправомірною та зобов`язати державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліну Ігорівну скасувати постанову від 16.12.2020 року.

В обґрунтування вимог скарги боржник зазначив, що він є боржником у виконавчому провадженні ВП № 62308993, в якому державним виконавцем була винесена постанова від 16.12.2020 року про тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами. Із вказаною постановою заявник ознайомився 19.07.2022 року, оскільки така не була йому надіслана та не була ним отримана.

Так, боржник, вважаючи вказану постанову державного виконавця незаконною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із скаргою про визнання її протиправною та скасування. Як пояснив боржник, державний виконавець не врахував того, що на його утриманні перебуває дитина інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує особливої уваги та постійної реабілітації, що змушує його користуватись транспортними засобами для обслуговування дитини.

З огляду на викладене вище, боржник звернувся до суду із скаргою на рішення та бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліни Ігорівни.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2022 року, судову справу № 203/2722/22, провадження № 4-с/0203/16/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 05.08.2022 року було залишено без руху скаргу ОСОБА_1 та надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги.

17.08.2022 року у встановлений судом строк скаржник усунув недоліки скарги у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 22.08.2022 року було відкрито провадження за скаргою та призначено скаргу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 30.08.2022 року було відмовлено у задоволенні клопотання державного виконавця про заміну Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на його правонаступника Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У судове засідання, призначене на 23.09.2022 року, учасники справи не з`явились, були повідомлені про час, дату та місце розгляду скарги, до початку розгляду скарги подали до суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Державний виконавець засобами поштового зв`язку 23.08.2022 року, заперечуючи проти задоволення скарги ОСОБА_1 , подав до суду відзив на скаргу разом з засвідченими копіями матеріалів виконавчого провадження, та 23.09.2022 року засобами електронного зв`язку подав до суду додаткові пояснення по суті скарги, в яких просить суд відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування своїх заперечень проти скарги державний виконавець зазначив, що керуючись положеннями ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», він виніс оскаржувану постанову від 16.12.2020 року про тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.08.2022 року становить 40754,52 грн.

Як пояснив державний виконавець, до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 щодо скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, а також копії свідоцтва про народження дитини, медичний висновок № 40/2 про дитину-інваліда віком до 18 років від 08.12.2020 року, виданий Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради, згідно з яким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має інвалідність.

З урахуванням цього, 08.08.2022 року державний виконавець, керуючись вимогами ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділом VІІ Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 30.01.2018 року № 64/261/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 року за № 140/31592, виніс постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, копія якої була направлена до відповідних органів для належного виконання та сторонам до відома.

За таких обставин, враховуючи, що 08.08.2022 року державним виконавцем була винесена постанова про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, предмет спору, у справі, що розглядається, є фактично вичерпаним, права скаржника не порушені, тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Тому державний виконавець просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247, ст. 450 ЦПК України, розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист № 203/451/20, виданий Кіровським районним судом м. Дніпропетровська від 27.04.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в сумі 3000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей її віку щомісячно, починаючи від 04.02.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Так, постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 10.06.2020 року, ВП № 62308993, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 203/451/20, виданого 27.04.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.10.2020 року, справа № 203/451/20, було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та змінено рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2020 року, справа № 203/451/20, в частині стягнутого розміру аліментів, зменшивши їх розмір з 3000,00 грн до 1500,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.12.2020 року, ВП № 62308993, було встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 203/451/20, виданим 27.04.2020 року.

За змістом вказаної вище постанови, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 16.12.2020 року за період з 04.02.2020 року по 01.12.2020 року в сумі 29785,71 грн, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Тому на підставі положень ст. ст. 11, 71 Закону України «Про виконавче провадження», розділу VII Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України від 30.01.2018 року № 64/261/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2018 року за № 140/31592, державним виконавцем була винесена постанова від 16.12.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Скаржник є власником транспортного засобу Opel Vectra, д.н.з. НОМЕР_2 , та батьком дитини-інваліда віком до 18 років ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати дитини ОСОБА_5 . Це підтверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.02.2018 року; медичного висновку Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради № 40/2 про дитину-інваліда віком до 18 років від 08.12.2020 року; індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда № 133 віком до 18 років, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів, від 08.12.2020 року КНП ДЦПМСД № 8 ДМР щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.06.2022 року у Новокодацькому відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була зареєстрована заява ОСОБА_1 від 17.06.2022 року про скасування постанови від 16.12.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, в якій він повідомив державного виконавця про те, що у нього на утриманні перебуває дитина-інвалід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав на підтвердження цього копії: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.02.2018 року та медичного висновку № 40/2 про дитину з інвалідністю. З огляду на це, боржник ОСОБА_1 просив державного виконавця, зокрема, скасувати постанову від 16.12.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та винести постанову про скасування на підставі ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою заступника начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ясюкевич Олексієм Валерійовичем від 08.08.2022 року, ВП № 62308993, було скасоване тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 16.12.2020 року старшим державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліною Ігорівною.

За змістом вказаної постанови, до відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 від 17.06.2022 року, зареєстрована 22.06.2022 року вх. № 9762/17.7-30 щодо скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, копія свідоцтва про народження дитини а/з № 276, складений 27.02.2018 року АНД районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, та копія медичного висновку № 40/2 про дитину-інваліда віком до 18 років від 08.12.2020 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 8» Дніпровської міської ради, згідно з яким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має інвалідність.

Суд зазначає, відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (в редакції, чинній станом на момент вчинення виконавчих дій) врегульовані питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі , в тому числі і виконавчих листів, виданих судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; тощо.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частин 9, 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Аналіз вищевказаних норм дає суду підстави дійти висновку, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб та здійснювати заходи, необхідні для своєчасного виконання рішення в порядку та спосіб, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17.06.2020 року, справа № 715/974/13-ц, суд першої інстанції має перевірити, які саме дії вчинялися державним виконавцем за виконавчим листом, оцінити їх на предмет законності, тобто розглянути скаргу по суті в цій частині.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пунктах 2, 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, законами України: від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР «Про державну виконавчу службу», від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI), іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини тощо.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У ході судового розгляду скарги судом було встановлено, що боржник ОСОБА_1 має на утриманні дитину з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та використовує свій транспортний засіб у зв`язку з перебуванням на його утриманні дитини з інвалідністю. Оглядом матеріалів виконавчого провадження судом було встановлено, що на момент винесення оскаржуваної постанови в матеріалах виконавчого провадження були відсутні такі відомості та відповідні докази. Тобто державний виконавець під час винесення оскаржуваної постанови діяв в межах повноважень, визначених статтею 71 Закону України Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас постановою від 08.08.2022 року заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) після звернення боржника та надання доказів перебування на його утриманні дитини з інвалідністю була скасована оскаржувана постанова від 16.12.2020 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, з урахуванням вимог частини 10 статті 71 Закону України Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто на момент судового розгляду скарги по суті порушені права боржника у виконавчому провадженні були поновлені державним виконавцем шляхом скасування оскаржуваної постанови заступником начальника відділу Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постановою від 08.08.2022 року.

Таким чином, враховуючи викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд доходить висновку, що після надходження до державного виконавця заяви про скасування оскаржуваної постанови державним виконавцем не було допущено бездіяльності, оскаржувана постанова ним скасована, тому вимоги скарги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 447-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Авраменко Кароліни Ігорівни, стягувач: ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписанні та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва