Справа № 455/888/21 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 22-ц/811/1916/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Ванівського О.М.

суддів:Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 червня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних оператору системи розподілу внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року представник позивача ПрАТ «Львівобленерго» Дик С.І. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» грошову суму у розмірі 54958 гривень 65 копійок збитків, заподіяних оператору системи розподілу внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії та судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2270,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 09.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та зафіксовано порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії з регулювання енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, що зафіксовано актом № 10832 від 09.03.2021 року в присутності споживача - ОСОБА_1 . Вказаний акт розглядався комісією із розгляду актів, що утворюється оператором системи розподілу і складається не менш як з трьох його уповноважених представників. На засіданні комісії споживач була відсутня. Згідно рішення комісії з розгляду актів Карпатського PEM (протокол №10832 від "20" квітня 2021 року) відповідачу було визначено обсяг та вартість недорахованої електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, за Методикою, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 (із наступними змінами), а саме: нарахування проводилось за дванадцять місяців з 09.03.2020р. до моменту виявлення порушення по силі струму, визначеній виходячи з найменшого поперечного перерізу кабелю на суму 54 958,65 грн. Копія протоколу та рахунку на оплату вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ на суму 54 958,65 грн., ОСОБА_1 було надіслано після їх складення 20.04.2021р. із вимогою оплатити нараховану суму до 20.05.2021р. Проте, станом на 16.06.2021р. заборгованість добровільно не погашена.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 червня 2022 року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» грошову суму у розмірі 54958 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 65 копійок збитків, заподіяних оператору системи розподілу внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення суду було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в ході розгляду справи ОСОБА_1 було подано клопотання про зменшення розміру завданих збитків, яке мотивовано тим, що відповідач є пенсіонером, інших доходів крім пенсії не має, заявлена сума до стягнення з урахуванням її майнового стану є надвеликою. Також вона зазначала, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 причетна до дій, що призвели до без облікового використання електричної енергії, а вартість не облікованої електричної енергії розрахована не правильно, є значно завищеною, не враховує матеріальне становище відповідачки.

Однак, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано зазначених аргументів ОСОБА_1 та не взято до уваги долученого до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення та не застосовано ч.4 ст. 1193 ЦК України.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

05 вересня 2022 року представник ПрАТ «Львівобленерго» Дик С.І. подала відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без адоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що факт споживання електричної енергії поза обліком, в даному випадку, є доведеним, а відтак враховуючи, що відповідач добровільно не відшкодував вартість необлікованої електроенергії внаслідок порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, то спричинені позивачу збитки, підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 14 січня 2006 року між споживачем ОСОБА_1 , з одного боку та ВАТ «Львівобленерго» в особі начальника Старосамбірського району електричних мереж Волощаком А.Р., з іншого боку, було укладено Договір №61-021 про користування електричною енергією (а.с.5-6), тобто між сторонами склалися договірні відносини з приводу надання послуг з електропостачання.

09 березня 2021 року працівниками Старосамбірського РЕМу за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні технічної перевірки електроустановок відповідача, було виявлено та зафіксовано порушення правил роздрібного ринку електричної енергії. Порушення полягало у вчиненні дій, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, а саме самовільне підключення електропроводки до електричної мережі оператора системи з порушенням схеми обліку, змонтовано розгалуження електропроводки від вводу ( на границі) до приміщення споживача поза засобами обліку, про що було складено акт про порушення №10832 від 09.03.2021 року (а.с.7).

20 квітня 2021 року комісією Карпатського РЕМ/ВРПС ЛМЕМ ПрАТ «Львівобленерго» з розгляду вищевказаного Акту, прийнято рішення, оформлене протоколом №10832, що в результаті порушення відповідачем було нанесено збитків в розмірі 54 958,65 грн. на обсяг недорахованої електричної енергії 17346 кВт/год (а.с.9-10).

Позивачем надіслано на адресу відповідача рахунок за необліковану електричну енергію та завдані збитки № 232013 від 20.04.2021 та копію протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ Карпатського РЕМ від 20.04.2021, проте відповідачем ОСОБА_1 не проведено оплати вартості необлікованої електричної енергії в сумі 54958,65 гривень.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які є працівниками Карпатського РЕМ показали, що 09.03.2021року ними проводилась рейдова перевірка в с.Росохи Старосамбірського району Львівської області, в ході якої за адресою відповідачки ОСОБА_1 було виявлено несанкціоновану врізку в електромережу у зв`язку із чим лічильник не обраховував спожиту електроенергію, за даним фактом склали акт.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-У111 від 13 квітня 2017 року, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (зі змінами та доповненнями до неї), іншими нормативно-правовими актами України та договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується сплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

За п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

На підставі п.п. 4 п. 5.5.5 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії, на споживача електричної енергії покладений обов`язок по оплаті рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Так, пунктом 5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлені обов`язки споживача електричної енергії, серед яких споживач зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. Згідно із пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 березня 2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

Згідно із пунктом 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14 березня 2018 року, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил та всі необхідні для визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; номінальної сили струму спрацювання комутаційних апаратів, задіяних у схемі підключення; фазування лічильника на дату оформлення акта про порушення.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Пунктом 8.2.6 Правил передбачено, що на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначала, що вартість не облікованої електричної енергії розрахована не правильно, проте, будь-якого іншого розрахунку відповідачем не надано, розрахунок поданий позивачем - не оспорено та не спростовано.

Отже, апеляційний суд погоджується із розрахунком позивача вартості недооблікованої електроенергії. На його спростування відповідачем жодних доказів не надано.

Враховуючи, що позивачем доведено факт порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи, колегія суддів погоджується із висновком суду про доведеність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Таким чином, відповідачкою під час розгляду справи не доведено шляхом надання відповідних доказів обставин недотримання позивачем вимог ПРРЕЕ під час проведення перевірки та складання акту, а також не спростовано факту самовільного підключення електричної проводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, що дає можливість споживати необліковану електричну енергію.

Також апелянт зазначала, що нею було подано клопотання про зменшення розміру відшкодування шкоди, проте таке судом не враховано та не застосовано ч.4 ст. 1193 ЦК України.

Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції клопотання ОСОБА_1 було розглянуте та залишене без задоволення, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів на його підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» правила цієї норми (ч. 4 ст. 1193 ЦК України) застосовуються у разі коли відповідачем за таких обставин може бути тільки фізична особа та відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача в дуже скрутне матеріальне становище.

Про вказане право суду зазначено також у абз. 5 п. 7 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно якого правила частини 4 статті 1193 ЦК України про можливість зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину, застосовуються у виняткових випадках, якщо відшкодування шкоди у повному розмірі неможливе або поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження матеріального становища ОСОБА_1 , такі не долучено і до апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених по справі обставин, не мають наслідком задоволення скарги, а отже на увагу суду не заслуговують.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 червня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2022 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.