Дата документу 26.10.2022
Справа № 334/5466/20
Провадження № 2/334/210/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого суддіКоломаренко К.А.,
при секретаріФарзаєвій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору довічного утримання

за участі: представника позивача адвоката Білицького Є.М. (діє на підставі Ордеру серії ДН №133486); представника відповідача - адвоката Василеги І.М.(діє на підставі Ордеру серії ЗП №036086); представника третьої особи - адвоката Середа Д.М. (діє на підставі Ордеру серії ЗП №052923),-

встановив:

29 вересня 2020 року до Ленінського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання, в якому позивач просить визнати недійсним договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Фетісова М.В.

Ухвалою від 14 червня 2021 року призначене у справі врегулювання спору за участю судді, для врегулювання спору призначена спільна нарада за участю сторін та їх представників на 14.00 годину 07.07.2021, провадження у справі зупинене на період проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою від 15 липня 2021 року припинено врегулювання спору за участю судді, провадження у справі поновлено, справу № 334/5766/20 передано до канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя для повторного автоматизованого розподілу справи, відповідно до статті 33 ЦПК.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою судді від 21.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Ухвалою суду від 16.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

06.10.2022 року через канцелярію суду представником позивача адвокатом Білицьким Є.М. подано клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні 26.10.2022 представник позивача адвокат Білицький Є.М. задовольнити клопотання про витребування доказів, оскільки лише зараз він зміг зв`язатись зі своїм довірителем та з`ясував, що в матеріалах справи такі докази відсутні, але вони мають суттєве значення для вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки докази, про витребування яких просить представник позивача не мають значення для вирішення справи по суті, оскільки стосуються іншого проміжку часу.

Вислухавши думку учасників справи, оцінивши наведені представником позивача підстави для розгляду заяви про витребування доказів, суд приходить до наступного.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. ( ч. 2 ст. 116 ЦПК України).

Заява про забезпечення доказів має відповідати ст. 117 ЦПК України, зокрема, в заяві про забезпечення доказів має бути зазначено докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

За змістом статей 83, 84 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Білицький Є.М. в якості представника позивача приймає участь в судовому розгляді справи з 11.02.2021 та неодноразово був ознайомлений з матеріалами справи (12.02.2021, 27.05.2022).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Фетісова М.В.

Ухвалою від 14 червня 2021 року призначене у справі врегулювання спору за участю судді, для врегулювання спору призначена спільна нарада за участю сторін та їх представників на 14.00 годину 07.07.2021, провадження у справі зупинене на період проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

Ухвалою від 15 липня 2021 року припинено врегулювання спору за участю судді, провадження у справі поновлено, справу № 334/5766/20 передано до канцелярії Ленінського районного суду м. Запоріжжя для повторного автоматизованого розподілу справи, відповідно до статті 33 ЦПК.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Коломаренко К.А.

Ухвалою судді від 21.07.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі, визначено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

В ході підготовчого провадження, в підготовчих засіданнях, які відбувались 27.08.2021, 27.09.2021, 22.10.2021, 16.11.2021, та були проведені за участі представника позивача адвоката Білицького Є.М., а також в ході судового розгляду, в судових засіданнях, що відображено в протоколах судових засідань судом вирішувались клопотання представника позивача щодо витребування доказів, виклик свідків. При цьому в заяві про витребування доказів, поданій на стадії підготовчого провадження представник позивача про необхідність витребування додаткових доказів, як і про подання додаткових доказів стороною, не заявляв.

Підготовче провадження закрито ухвалою від 16.11.2021.

З клопотанням про витребування доказів представник позивача звернувся лише 06.10.2022, після закриття підготовчого провадження у справі, яка слухається в порядку загального позовного провадження, тобто з пропуском процесуального строку, визначеного ст.84 Цивільного процесуального строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України).

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що представником позивача подано клопотання про виклик витребування доказів з пропуском процесуального строку, визначено у статті 84 ЦПК України, в той же час клопотання про поновлення строків для вчинення процесуальної дії на стадії розгляду справи по суті з наведенням обставин, що мали б підтвердити неможливість подати заяву про витребування доказів безпосередньо разом з позовною заявою та до закінчення підготовчого провадження, з причин, що не залежали від позивача, представник позивача не заявляє.

Також суд враховує той факт, що протягом підготовчого провадження уповноважений представник позивача брав участь у судових засідання, тому не був обмежений у процесуальних правах подавати заяви (клопотання) на стадії цивільного процесу в підготовчому провадженні.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви представника позивача про витребування доказів у зв`язку з пропуском процесуального строку на подання такої заяви.

Керуючись статями 76, 81, 83, 84, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Білицького Є.М. про витребування доказів, - залишити без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.