Справа № 275/426/22
31 жовтня 2022 року смт. Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Миколайчука П.В.,
із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Брусилів цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Відповідачем в добровільному порядку не виконано рішення суду 03.10.2017 по справі № 275/447/17 і тому на суму боргу 97 614,23 грн., яку стягнуто рішенням суду, нараховано 3 % річних сумі 8 785, 28 грн. та 19 708, 34 грн. індексу інфляції на підставі ст. 625 ЦК України. Враховуючи вказане ТОВ "ФК "Паріс" просило стягнути з відповідача 3 % річних сумі 8 785, 28 грн. та 19 708, 34 грн. індексу інфляції та судові витрати.
Ухвалою суду від 01.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача ТОВ "ФК "Паріс" не з`явився, повідомлений належним чином, від нього надійшла заява в якій він просив суд розглядати справу без його участі та позов задовольнити з підстав, зазначених у позові, заперечень щодо ухвалення заочного рішення суду не надійшло.
Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився в судове засідання, належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті суду та направленням судових повісток на наявну в матеріалах справи адресу, при цьому правом подати відзив не скористався, з іншими заявами щодо розгляду справи чи про відкладення розгляду справи не звертався.
На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, відповідача та третіх осіб та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 211, ч.4 ст.223, ст.ст.280-281 ЦПК України.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, в межах що мають значення для правильного вирішення справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.05.2020 замінено стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №275/447/17 з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ПАРІС" (а.с. 3).
13.01.2022 на адресу відповідача була направлена вимога про необхідність сплати суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення та процентів річних від простроченої суми (а.с. 4-7).
Згідно з розрахунком від 18.07.2022 заборгованість ОСОБА_1 по 3% річних за користування грошовими коштами становить - 8 785, 28 грн., за інфляційними витратами становить 19 708, 34 грн. за період з 14.01.2019 по 13.01.2022 (а.с. 8).
Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі N 758/1303/15-ц (провадження N 14-68цс18).
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
За змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тому суд визнає такими, що не підлягають доказуванню обставини виникнення зобов`язання у ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» та суму заборгованості, оскільки такі обставини встановлені рішенням Брусилівського районного суду від 03.10.2017, справа № 275/447/17, а також обставини виникнення у ТОВ «Паріс» прав ПАТ «Дельта Банк» у даному зобов`язанні на підставі ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 28.05.2020 про заміну стягувача.
Дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, відомостей про повне чи часткове виконання зобов`язання за рішенням суду у справі № 275/447/17 суду не надано, розрахунок заборгованості за зобов`язанням є обґрунтованим та не спростований відповідачем.
Відтак, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В зв`язку задоволенням позовних вимог, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача у виді судового збору, понесені ним при звернені до суду з позовом 2481,00 грн, підлягають стягненню з відповідача. Заяв про розподіл інших видів судових витрат не надійшло.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс", 3% річних в сумі 8785 (вісім тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 28 (двадцять вісім) копійок та 19 708 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісім) гривень 34 (тридцять чотири копійки) індексу інфляції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) гривню 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Брусилівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне судове рішення складене 01.11.2022.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Суддя П.В. Миколайчук