Справа № 462/4779/22
УХВАЛА

04 листопада 2022 року м.Львів

Суддя Залізничного суддя Залізничного районного суду міста Львова Гедз Б.М., розглянувши заяву матеріали заяви міського голови Львівської міської ради А. Садового про забезпечення позову Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: державного реєстратора Жирівської сільської ради Павлишина Назара-Павла Андрійовича про скасування державної реєстрації права власності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_1 , в якій позивач просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлову будівлю (магазин-кафе), загальною площею 37,3 кв.м., на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) із припиненням права власності ОСОБА_1 на вказаний об`єкт нерухомого майна та зобов`язати відповідача звільнити самостійно зайняту земельну ділянку, площею 0,0187 га, шляхом демонтажу (знесення) нежитлової будівлі (магазин-кафе), загальною площею 37,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Ухвалою судді Залізничного районого суду м. Львова від 12.10.2022 року позовну заяву Львівської міської ради прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

03.11.2022 року міський голова Львівської міської ради А. Садовий в межах даного позову звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі (магазин-кафе), площею 37,3 кв.м., яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обгрунтування поданої заяви вказує, що на даний момент у державному реєстрі права власності на нерухоме майно наявна інформація про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (магазин-кафе), площею 37,3 кв.м., за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Власником земельної ділянки на АДРЕСА_1 є Львівська міська рада. Згідно інформації управління земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради відомості про передачу у власність чи надання в користування земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. 29.11.2017 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Левандівський Газда» укладено договір № 3-1575-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд та умовами договору передбачено надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності, площею 30,00 кв.м. (тротуар, газон) тощо для розміщення тимчасових споруд на період з 01.01.2017 року по 31.05.2019 року. При цьому, тимчасові споруди, розміщені на АДРЕСА_1 , не увійшли у перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові. 19.11.2018 року управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування був виданий паспорт прив`язки тимчасової споруди ТзОВ «Левандівський Газда» за адресою на АДРЕСА_1 на термін дії до 31.12.2019 року. Станом на 2019 рік тимчасова споруда, розміщена на АДРЕСА_1 у перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності не увійшла. 31.01.2020 року ОСОБА_1 зверталась у Львівську міську раду щодо необхідності включення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 у Комплексну схему розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, на що листом управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради від 18.02.2020 заявника повідомлено вказане питання для подальшого розгляду та прийняття рішення буде винесено на найближче засідання робочої групи. Умови та обмеження на об`єкт будівництва за адресою на АДРЕСА_1 Управлінням архітектури та урбаністики департаменту містобудування не видавались. Ухвал міської ради щодо надання в користування та (оренду) земельної ділянки не приймалось. Згідно наданої інформації Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 06.06.2022 дозвільні документи на виконання будівельних робіт та готовність об`єкта до експлуатації за адресою на АДРЕСА_1 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутні. За результатами обстеження земельної ділянки та тимчасової споруди на АДРЕСА_1 провідними спеціалістами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради та начальника відділу соціально-економічного розвитку Залізничної районної адміністрації та провідного спеціаліста юридичного відділу Залізничної районної адміністрації встановлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняла та фактично використовує земельну ділянку.

За наведеного, ОСОБА_1 самовільно зайняла та фактично використовує земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0187 га на АДРЕСА_1 шляхом розміщення магазину-кафе, яке насправді є тимчасовою спорудою за відсутності при цьому відповідного рішення Львівської міської ради про передачу у власність або користування (оренду) даної земельної ділянки та за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки і право власності на таку споруду не підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, 19.08.2020 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» було видано висновок № 2568, згідно з яким технічно можливо виокремити приміщення сараю під літерою «Б» разом з вбиральнею під літерою «Г» та погребом літ «пг» в окрему нежитлову будівлю (магазин-кафе), загальною площею 37,3 кв.м. з подальшою реєстрацією права власності в цілому за ОСОБА_1 за окремою поштовою адресою: АДРЕСА_1 . 19.08.2020 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» також видано довідку за відомостями станом на 29.12.2020 року, що згідно архівних даних станом право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 в БТІ не реєструвалось. Згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вказаний висновок ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», заява від 19.08.2020 року, видана приватним нотаріусом ЛМНО та довідка серії та номер 2568 слугували підставою для проведення 20.08.2020 року реєстраційних дій державним реєстратором прав на нерухоме майно та було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю (магазин-кафе) на АДРЕСА_1 , загальною площею 37,3 кв.м.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а згаданий магазин-кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 насправді є тимчасовою спорудою, право власності на яку не підлягає державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Оскільки станом на час звернення із вказаною заявою відбулась неодноразова перереєстрація згаданого об`єкта на АДРЕСА_1 та надалі можлива ще не одна зміна його власника із внесенням відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Львівська міська рада позивач має реальні підстави вважати, що відповідач може вільно розпорядитись спірним об`єктом, що знаходиться у її праві власності, та відчужити його на користь інших осіб, що ускладнить або зробить неможливим надалі виконання рішення суду у разі задоволення позову. Просить заяву задоволити.

Суд, вивчивши матеріали справи за заявою щодо вимог, заявлених у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом, зокрема, заборони вчиняти певні дії.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Учасники справи в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Як встановлено судом між сторонами існує спір, позивач заперечує як право власності відповідача на нерухоме майно, так і підстави його реєстрації, оскільки зазначає, що жодних підстав для виникнення права власності на об`єкт, який є тимчасовою спорудою на земельній ділянці, власником якої є Львівська міська рада не було.

Так, згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, на підставі висновку, серія та номер 2568 від 19.08.2020 року вид. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», заяви серія та номер: 1748, вид. 19.08.2020 року Приватним нотаріусом Рачинською І. Я., довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» серія та номер 2568, вид. 19.08.2020 року було прийнято рішення про здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю (магазин-кафе), загальною площею 37,3 кв.м., на АДРЕСА_1 .

Поруч з цим, Львівська міська рада є власником вищезгаданої земельної ділянки, згідно відповіді Управління земельних ресурсів від 10.06ж.2022 року № 4-2403-45 інформація про передачу у власність та надання в користування земельної ділянки для обслуговування нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, відповідно до відповіді Управління архітектури та урбаністики від 07.06.2022 року № 2-2401-4334 в перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджений ухвалою Львівської міської ради від 26.12.2019 року № 6107, тимчасова споруда ТзОВ «Левандівський газда» за адресою на АДРЕСА_1 не увійшла.

Згідно відомостей, наданих Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради від 24.06.2022 року районною адміністрацією не присвоювалась адреса нежитловій будівлі (магазину-кафе) на АДРЕСА_1 не присвоювалась згадана адреса.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 15.09.2020 № 753/22860/17 (14-88цс20) умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відтак, із врахуванням встановлення судом дійсної наявності між сторонами у даній справі спору, беручи до уваги при цьому характер правовідносин та подані докази, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення чи невиконання можливого рішення суду, оскільки у заяві та доданих до неї документах наявний зв`язок між заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому в забезпечення позову до вирішення судового спору слід заборонити вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, оскільки такий вид забезпечення позову буде розумним, співмірним та відповідатиме обставинам справи, а невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву Львівської міської ради про забезпечення позову - задоволити.

Заборонити вчинення сторонам, а також іншим органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам як суб`єктам державної реєстрації прав; територіальним органам Міністерства юстиції України), вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нежитлової будівлі (магазин-кафе), площею 37,3 кв.м., яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Стягувач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м. Львів,

пл. Ринок, 1.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи для відома.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Копію ухвали направити Залізничному відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для виконання.

Відповідно до ч.4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» три роки з наступного дня після її прийняття.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст. 158 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/4779/22.

Суддя Б.М.Гедз